BIHANr, TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 28. AFD. IV. N:0 4. 83 



Hafstruteh (Larus marinus) är ganska allmän i Göteborgs- 

 och Bohusläns skärgård, där han häckar på de yttre skären. 

 Han har äfven funnits häckande vid insjöarna i Lerum, där 

 flera kullar ägg tagits. Likaledes har han funnits häckande 

 såväl är 1898 som 1900 vid Landvetter i en liten sjö. 



Kullar pa 3 Ågg äro funna i slutet af april och början 

 af maj. Boet som göres af tång lägges i regel högst uppe 

 på skäret. 



En hel del hafstrutar öfvervintra här såvida ej svårare 

 isvintrar inträffa. 



Sillmåsen {L<irns fuscus) är ej fullt sä allmän i skär- 

 gården som hafstruten och uppehåller sig i regel längre ute 

 i själfva halsbandet, där den äfven häckar på de yttersta skären. 

 I den inre skärgården ses sillmåsen endast undantagsvis. 



Hon häckar i maj och juni, då kullar på 3 ägg funnits. 



Sillmåsen bortflyttar i regel vid vinterns inbrott, och 

 jag vet mig aldrig hafva sett någon sillmås i skärgården 

 vintertiden; däremot har jag egendomligt nog vid ett par 

 tillfällen under vintern 1895 — 96 sett ungfåglar af denna art 

 uppe i Göteborgs hamn under ganska sträng vinter, dock 

 blott ett exemplar hvarje gäng — möjligtvis eller kanske 

 troligtvis samma fågel — . 



Egendomligt i sanning förefaller jägmästare Hollgrens 

 uppgift i Jägareförbundets Tidskrift, rörande denna arts före- 

 komst i Halland. Han säger: »Sillmåsen förekommer och häc- 

 kar äfven på några ställen i insjöarna. På ett obetydligt 

 grund i en liten sjö i Tölö kronopark, belägen flera mil från 

 hafvet, har ett par häckat i många år. Dessa fåglai-, som 

 här tros A^ara svanar, oroas ej. Då man närmar sig denna 

 trakt, får man ofta se fåglarna sitta på bergen långt från 

 sjön, i sanning en egen anblick.» 



Ett sådant förhållande j)äminner långt mera om hafs- 

 trutens lefnadssätt än om sillmåsens, och strider alldeles emot 

 sillmåsens lefnadssätt och vanor i Bohuslän. 



Hvitmåsen {Larus ehurneus) har af mig aldrig observe- 

 rats, dock lär hon enligt Kolthofp en gång träffats vid Göte- 

 borg nämligen den ^'^ji2 1848. 



Ringkedjan {Larus tridactylus) förekommer endast vin- 

 tertiden i Göteborgs- och Bohusläns skärgård, men är under 



