IJ em år hafva nu förflutit sedan min afhandling »Om Fågel- 

 lifvet i sjön Tåkern» utkom i tryck. Den här föreliggande 

 är att betrakta som en fortsättning och komplettering, ett 

 2:dra häfte, af förutnämnda. Den utgör hufvudsakligen ett 

 sammandrag af berättelser öfver resor, som jag under åren 

 1898 — 1900 med understöd af Kongl. Vetenskapsakademien 

 företagit till nämnda sjö i och för studium af dess djurlif. 



Terrängförhållande m. m. 



Sjöns läge, dimensioner, vegetation m. m. äro utförligt 

 afhandlade i l:sta häftet; härtill vill jag blott lägga ett citat 

 ur ett föredrag af Professor Varming om »Planters och Plante- 

 samfunds Kämpe om Pladsen», hvilket yttrande till alla delar 

 passar in på sjön Tåkerns utgrundning. ^ Det lyder.* » — — 

 Denne Tillvoxning af vore fserske Vande reguleres bland a. 

 af Vindforholdene. I mine Studenterdage Iserte jeg af Forch- 

 hammers ForeléTesninger, der vel i övrigt tildels stöttede sig 

 til Dau's Undersögelser över Sjsellands Törvemoser, at vore 

 större Söer saedvanlig begynte at voxe til ved Vest eller 

 Sydvestsiden, og at Grunden hertil er den, at da de her- 

 skende Vinde ere Vestlige, er der her mest Ise, derfor ere de 

 vestlige Bredder ofte flade og surapede, Kjaer och Moser, 

 medens de östlige, hvor Bölgeslaget staar paa, ere sandede, 

 grusede og stejle. Disse Forhold, som Forchhammer vist 

 aldrig har pnbliceret, saa at de icke kjendes, gjenfindes i 

 Russlands Östersjöprovinser og annensteds, hvarom Klinge 

 for 9 aar publicerede en Isengere Afhandling.» 



Som sagdt, passar detta med Tåkerns utgrundning (se 



' kartan). Vestra eller sydvestra ändan af sjön öfvergär i en 



vidsträckt torfmosse. Dagsmosse; utanför denna mosse vid- 



' Se tillägget not. 1. 



