4 W. A. ENGHOLM. OM FAGELLIFVET I OCH OMKR. SJÖN TAKERN. 



tager en mad (flera hundra tunnland), bevuxen med equisetum, 

 utanför denna Phragmites-vassen och därefter blankvattnet, 

 men är sjön här så grund att den vid lågt vattenstånd är 

 alldeles of ar bar. Den östra delen däremot är djupare och 

 har skogbevuxna stränder, i synnerhet vid de utskjutande 

 uddarne Tranören och Björnnacken. 



En växt, som kanske för litet uppmärksammades i l:sta 

 häftet, är »Sparganium ramosum», som växer i stora cirkel- 

 runda plättar utanför Phragmitesbältet, men som den växer 

 tämligen glest, äro dessa »plättar» lätta att med båt genom- 

 bryta och lemna sålunda dåligt skydd, h varför fågeln sällan 

 häckar härstädes, och blir växten af ringa betydelse för fågel- 

 lifvet. 



I afseende på vattnets beskaffenhet må nämnas, att det är 

 mycket kalkhaltigt; högsommaren vid stark afdunstning ut- 

 faller kalken på växternas blad, så att dessa få en hvitaktig 

 färg, som bäst ses på de stora bladen af Potamogeton lucens. 



Af evertebrater till insekternas grupp må utom de i 

 l:sta häftet nämnda anföras: den grönaktiga ryggsimmaren 

 (Notonecta glauca) och den bruna Corixa striata, båda mycket 

 allmänna, i synnerhet inom växtbältet i närheten af land; 

 Phryganeal ärver med hus i alla former (ofta begagna de sig 

 af ihåliga vass-strån) äro ytterst allmänna inom samma bälte; 

 flera arter af släktet Dytiscus med larver; den röda mask- 

 lika mygglarven af släktet Chironomus finnes öfver hela sjön 

 nedbäddad i dyn; mindre allmän men långt ifrån sällsynt 

 är klokryparen (Nepa cinerea). Af öfriga leddjur må nämnas 

 vattenspindeln, märlan och vattengråsuggan (Asellus aqua- 

 ticus), alla mycket allmänna, i synnerhet den förstnämnda. 



Molluskfaunan är, som nämndes i l:sta häftet, mycket rik; 

 utom förut omtalade former må tilläggas: släktena Bythinea, 

 Physa, Sphserium, Pisidium, på land Pupa, ss. mycket all- 

 männa, isynnerhet släktet Pisidium öfverallt på dybotten; 

 Bythinea och Sphairium har jag talrikast träffat i ett af- 

 loppsdike genom Rehnstads park, men äfven i sjön. 



Härmed öfvergå vi till vårt egentliga ämne, »Fågellifvet 

 i sjön». Fåglarnes inbördes ordning och vetenskapliga namn 

 äro liksom i l:sta häftet i enlighet med Yet.-Akad:s Ornit. 

 Kommittés fågellista af år 1886. Iakttagelserna äro ordnade 

 i tidsföljd på h varje art med ett sammandrag på slutet al 

 artens uppträdande under 5-årsperioden 1897 — 1901. 



