14 W. A. ENGHOLM. OM fAgELLIFVET I OCH OMKR. SJÖN TÅKERN. 



Sålunda kan sägas om denna fågel, att han något år 

 sparsamt häckar på Dagsmosse. Vid flyttningen, i synnerhet 

 höstflyttningen, förekommer han i stora flockar både vid sjön 

 och i trakten däromkring. 



Oharadrius squatarola. 



1900 ^79 skötos 2 st. kustpipare på Yxstads strand. Denna 

 fågel infinner sig nästan årligen tillsammans med ljungpi- 

 paren. Intet år har den dock förekommit så talrikt som 1893 

 (se förra afhandlingen). 



Strepsilas interpres. 



Roskarlen har icke visat sig under perioden. Dess före- 

 komst på våren och hösten 1893 var sålunda mycket till- 

 fällig, och, som i l:sta häftet namnes, kan ifrågasättas, om 

 den någonsin förut påträff'ats så långt in i landet. 



Gallinago major. 



1900 ^V» sköts en dubbel beckasin på Källstads strand, 

 c/'; längd 29,5 cm.; fågeln var ovanligt fet, magen dock nästan 

 tom; ingenting ovanligt i afseende på dräkten; den dubbla 

 beckasinen är fortfarande, som namnes i förra afhandlingen, 

 betydligt sällsyntare än den enkla. 



1901 2^7 sköts vid Gatören en dubbel beckasin, hvaraf 

 kunde slutas, att fågeln häckar här; något bo har dock icke 

 hittats i denna trakt af sjön.^ Den har icke påträfl'ats häckande 

 på annat ställe än på Dagsmosse. 



Gallinago media. 



1897 okt. Om denna fågels höststräck har jägmästaren 

 C. M. Sjögreen lemnat mig följande meddelande: »Hösten 

 1897 uppträdde beckasiner (S. gallinago) sent (okt.) och i 

 stort antal vid Tåkern, Väfversunda vik, sä att på en efter- 

 middag kunde skjutas 24 st. och ännu flera, om icke am- 

 munitionen tagit slut. Med säkerhet voro i dessa dagar 150 

 å 200 beckasiner i Väfversundavikens gräsmader. Jag reste 

 bort den 10 okt. och återkom d. 23, då de voro borta, så- 

 ledes påtagligen den stora samlingen på flyttDing. 



' Se tillägget not. 3. 



