30 W. A. ENGHOLM. OM FÅGELLTFVET I OCH OMKR. SJÖN TÅKERN. 



1901 ^^/g besöktes samma plats. Aggen voro nu i kläck- 

 ning; 4 ungar voro redan framkomna; de öfriga 4 äggen bräckta. 



1901 ^ye såg jag en svan vid Sandby åtföljd af 8 ungar, 

 sannolikt de ofvan nämnda, hvilka sålunda alla blifvit vid 

 lif. Samma dag blef jag vittne till en företeelse, som förut 

 är omnämnd, nämligen att 2 svanar snurrade rundt i närheten 

 af h varandra, bärvid lades balsarne långs ryggen, och vin- 

 garne lyftes något uppåt. Om detta var yttring af vänskap 

 eller motsatsen, är svårt att afgöra; det förut nämnda fallet 

 tycktes vara af förra slaget, då hanen belsade den ur vassen 

 kommande honan. På hemvägen samma dag såg jag ännu 

 ett svanpar med 5 ungar långt utpä sjön. Makarne höllo 

 troget tillsammans och tj^cktes gemensamt vårda sina ungar. 

 Den ena, sannolikt hanen, flög omkring honan, som hade alla 

 5 ungarne på ryggen. Då hon ökade farten, förföljd af mig, 

 kommo de i vattnet och summo i en rad efter henne. Sedan 

 hanen slagit ned, summo de öfver till honom, som tycktes 

 taga samma vård om dem. 



Ett ännu tydligare bevis på hanens deltagande i ungarnes 

 vård liksom hans trogna vakt öfver honan under rufnings- 

 tiden fick jag på Rehnstad, där ett svanpar, infångadt för 



3 år sedan som dunungar, i år häckade. Genom Eehnstads- 

 parken flyter en mindre kanal från Ramstadsån ut i Tåkern. 

 I denna kanal är ungefär midt i parken en utvidgning eller 

 damm. Denna damm är inhägnad för svanarnes räkning, och i 

 midten af densamma är en liten ö med en hängask. Denna 

 ö under asken hade honan valt till häckplats. Då jag i 

 midten af juni detta år besökte platsen, rufvade hon här sina 



4 ägg. Hanen höll trogen vakt vid boet. Då någon närmade 

 sig inhägnaden, som var af ståltrådsväf, rusade han rakt på 

 denne med ett kväsande läte och lyfta vingar; gick man 

 rundt stängslet, följde han efter under ilskna åtbörder. Att 

 klifva öfver ståltrådsnätet vågade ingen. Sedan äggen ut- 

 kläckts, visade han samma vrede, i fall någon närmade sig. 

 Under föregående år, då honan icke rufvade, förhöll han sig 

 däremot fullkomligt lugn, då någon åskådare närmade sig 

 dammen. 



Knölsvanen har under år 1901 varit ovanligt talrik i sjön. 

 En dag i juni räknade jag ända till 120 sommarvistande 

 svanar. De bruka lemna sjön i slutet af juni, så har dock 

 icke varit fallet detta år, utan funnos flockar af knölsvanar vid 



