BIHÄNG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 28. AFD. IV. N:0 0. 87 



storflock, än om de skola välja sig en ny plats, dä de bruka 

 göra flera kretsar, innan de slå ned. Skulle sträcket stadna 

 af, hafva jägarne på senare tider hittat på ett sätt att få det 

 åter i gång. Man beordrar nämligen en' roddare att stöta 

 upp »storflocken», som vanligen är långt från ruggarne och 

 strandvassarne. Den delar sig nu i smärre, som söka nya 

 fridsplatser, och så få skyttarne tillfälle till skott från sina 

 bakhåll. I höst har det här afhandlade skyttet varit mycket 

 gifvande och haft många idkare. Man kan säga, att det varit 

 tur, om man funnit de här nämnda vassruggarne lediga. Icke 

 blott gräsänder utan nästan alla slags änder, äfven svanar, 

 har jag sett falla för skott från dessa bakhåll. Det har till 

 och med händt, att ett båtlag medfört ända till 50 änder 

 efter en dags jakt, då de legat hela dagen. Endast vid Rogs- 

 lösa station ha afyttrats öfver 500 änder, alla skjutna vid 

 sträcksky tte i Tåkern under höstens lopp. 



1900 ^/4. På isen i närheten af Lindön säg jag denna 

 dag en flock gräsänder, omkring 40 st. af båda könen. Van- 

 ligen stodo de parvis, en hane bredvid en hona eller 2 hanar 

 bredvid 1 hona. Som jag stod och betraktade dem, kom en 

 ny flock och slog till. Äfven här syntes könen tämligen lika 

 starkt representerade, dock med någon öfvervikt på hanarnes 

 sida. I den nya flocken, omkring 30, räknades 12 honor. Pro- 

 portionen mellan hanar och honor var ungefär 3 : 2. Jag hade 

 väntat större öfvervikt på hanarnes sida. För brunanden 

 ställer sig denna proportion helt annorlunda (se denna fågel). 



1900 =^9 sköts vid Gratören en gräsandsdrake i ren sommar- 

 dräkt; den led af ett skottsår i underlifvet. Detta bevisar, 

 att den sårade fågeln icke byter dräkt, ty så sent skulle 

 vinterdräkten börjat anläggas. Ett sådant fall förekom äfven 

 i fjol, då en utmagrad och sårad gräsandsdrake sköts på 

 sommaren i tämligen ren vinterdräkt. 



Om gräsanden är för öfrigt ingenting nytt att säga, dess 

 individantal torde i det närmaste vara lika med förra peri- 

 odens. 



Anas strepera. 



1898 ^V^- Under en rodd frän Hångersudde till Lindön 

 varseblef jag 3 stycken mörka änder, troligen drakar af >->A. 

 strepera». Jag har aldrig förr sett denna and i Tåkern, men 

 den lär dock förekommit. Jägmästaren S. V. Söderqvist på 



