52 W. A, ENGHOLM. OM FÅGELLIFVET I OCH OMKR. SJÖN TÅKERN. 



vimlat af dopping, syntes nu ingen enda. För att få ett 

 begrepp om fågelns talrik het, skaffade jag mig uppgift från 

 vederbörande kommunalordförande, som utbetalade skottpen- 

 ningarna, och fick så en tillförlitlig siffra på under året 

 dödade doppingar, som här meddelas: 



I Hofs socken . . 



» Kumla socken . 



» Svanhals socken 



» Väfversunda . . 



» Källstad socken 



» Strå » 



» Herrestad . . . 



4 st. (Alfred Petterson). 



13 » (Otto Johansson). 



148 » (K. A. Karlsson). 



369 » (C. Pettersson). 



402 > (Tvrist. Kjellander). 



18 » (A. Hanström). 



4 » (H. G. Eriksson). 



Summa 958 st. 



Huru många af dessa varit dunungar har icke kunnat 

 utrönas, utan har man svarat, att de allra flesta varit sådana. 



Af skottlistor från nästkommande år, som äfven skola 

 meddelas, visar sig det egendomliga förhållandet, att denna 

 slutsumma ökas och icke, som man skulle tro, går tillbaka. 

 Siffrorna för de olika socknarna visa icke, hur många fåglar 

 dödats inom hvarje socken, ty jägarne fara rundt hela sjön, 

 utan endast hur energiskt de respektive sockenjägarne be- 

 drifvit utrotningskriget mot doppingen. 



1900 ^' 4. I Flöjelviken (Hånger) visade sig utanför vassen 

 ett stort antal doppingar, och jag förvånades öfver, att just 

 ingen minskning af denna fågel märktes, tillfölje af före- 

 gående års utrotningskrig, då, som ofvan synes, 958 stycken 

 dödades. 



Af årets (1900) skottlista vill t. o. m. framgå, att ökning 

 skett, och detta en ganska afsevärd sådan. 



Ar 1900 har utbetalats skottpenningar: 



I Källstad för 1,024 st. (Th. Karlsson Yxstad). 



Summa 2,147 st. 



