BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 28. AFD. IV. N:0 14. 11 



båda närmade sig hastigt ett stycke. Ännu en gäng besökte 

 emellertid Pompiliis sitt rof, men afiägsnade sig strax igen. 

 Äter en antennputsning, och den ena Ccropales skyndade 

 hastigt fram, satte sig på spindeln och förde spetsen af sin 

 abdomen intill hans ena bakkroppsstigma, flög så raskt där- 

 ifrån. Det hela var ett par ögonblicks verk. Pompilus 

 hade ingenting märkt, men närmade sig nu åter sitt byte, hvar- 

 vid äf ven den andra, mindre företagsamma Ceropales flög bort. 



Då spindeln nu genast undersöktes, befanns ett ägg in- 

 fördt i det ena abdominalstigmat, ur hvilket dess spets stack 

 fram, likasom fallet varit med dem, som jag sett föregå- 

 ende dag. 



Det är jämförelsevis sällan som morfologiska egendom- 

 ligheter i chitinskelettet kunna förklaras i brist på noggrann 

 kännedom om lefnadsförhållandena. Såsom jag tror, föreligger 

 dock här ett sådant fall. Det till ett kort, platt, i spetsen 

 tvärskuret äggläggningsrör ombildade sista ventralsegmentet 

 hos Ceropales-honan, genom hvilket hon skiljer sig från alla 

 andra rofsteklar, tjänar tydligen till att vid äggläggningen 

 införas i det ficklika stigmats smalt springformiga öppning, 

 hvars kanter i vanliga fall sluta tätt tillsammans. 



Valet af denna ovanliga plats för ägget afser tydligtvis 

 att skydda det för att sönderkrossas, då spindeln sedermera 

 af sin rättmätige ägare släpas på marken för att transpor- 

 teras till den färdiggräfda hålan, på samma gång som det 

 på denna plats är skyddadt för att upptäckas och aflägsnas. 



9. Då Ceropales ofta slog ner på denna plats, gjordes 

 ännu ett försök att förmå en hona att lägga sitt ägg på en 

 med pincetten framräckt spindel. I början var Ceropales 

 ytterst skygg och tillät intet närmande, då han slagit ner 

 på sanden, men sedan jag länge legat utsträckt och genom min 

 orörlighet ingifvit honom trygghet, kom jag slutligen därhän 

 genom att sakta närma den vid ett framben med pincetten fast- 

 hållna spindeln, att en på utkik sittande Cerop)ales med fram- 

 sträckta antenner började visa intresse för honom och, efter 

 några ögonblicks sväfvande i luften, slog ner på hans rygg. 

 Tydligt kunde nu ses, huru stekeln förde spetsen af sin ab- 

 domen intill spindelns ena abdominalstigma, hvarefter han 

 hastigt flög bort. 



Den ena af dessa spindlar, på hvilka Ceropales under 

 mina ögon lagt sitt ägg, inlades i ett glasrör. På 3:dje dyg- 



