12 G. ADLERZ, CEROPALES MACULATA. 



net därefter kläcktes ägget, och den lilla larven trängde 

 sig med större delen af kroppen fram ur stigmat på det sätt, 

 att kroppen stod rätt upp, medan bakändan ännu satt kvar 

 i mynningen. Följande dag bibehöll han sin plats, men hade 

 sänkt hufvudet ner mot spindelns buksida, så att kroppen nu 

 var böjd i en båge. 1 denna ställning åt han ett par dagar 

 på spindeln och växte därunder, men på ett outransakligt 

 sätt hade en myra kommit in i det af en otät propp slutna 

 röret, och detta blef hans bane. 



10. Pä samma plats uppgräfdes 29 juli en Lycosa, som bar 

 Pompilus-ägget fästadt på ena sidan af buken, med den fria 

 ändan vänd in mot dess midtlinie. I ena abdominalstigmat sågs 

 spetsen af ett Ceropales-2igg sticka fram. Både spindeln och 

 Pompilus-äggei sågo mycket färska ut, så att det senare 

 med all sannolikhet var lagdt tidigast dagen förut. Två 

 dagar därefter stack en liten Cero^iales-lsiYy ut hufvudet och 

 främre delen af kroppen ur det närmast Pompilus-ägget be- 

 lägna abdominalstigmat. Där hade således också funnits ett 

 Ceropales-ägg, fastän så djupt instucket i den stora spindelns 

 rymliga stigma, att det ej kunnat ses utifrån. Det förut 

 iakttagna Ceropales-ägget sågs ännu sitta kvar okläckt i det 

 andra stigmat. Följande dag, 1 augusti, hade äfven detta 

 senare ägg kläckts, och den nykläckta larvens främre del 

 stack ut ur stigmat. Den först kläckta Ccropalcs-lsLryen 

 satt nu i bågform, med bakändan ännu i stigmat och hufvu- 

 det nedböjdt mot spindelns buk helt nära Fotnpilus-ägget. 

 Dagen därpå hade han förändrat riktning och vändt sig mot 

 den ur andra stigmat uppstickande, sist kläckta larven, mot 

 hvilken han sträckte sig alltmer, med hufvudet och fram- 

 kroppen fritt sväfvande i luften, alldeles påtagligt medveten 

 om hans därvaro. På kvällen nådde han honom under mina 

 ögon och började äta på honom, utan att offret gjorde någon 

 rörelse för att undandraga sig sitt öde. Följande morgon 

 var den yngre Cero2)ales-\airven utsugen, så att blott skinnet 

 fanns kvar. Den öfverlefvande sög nu åter på spindeln. 



Samma dag på morgonen hade embryonalutvecklingen i 

 Pompilus-ägget framskridit så långt, att larvens segmente- 

 ring, och särskildt hufvudets afsnörning, tydligt kunde ses 

 på äggskalet. På eftermiddagen brast äggskalet, och resterna 

 däraf sutto ännu kvar kring bakre kroppsändan. Den ny- 

 kläckta Pompilus-lsirYen var 2 mm. lång, medan Ceropales- 



