BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HAXDL. BAND 17. AFD. III. N:0 1. 17 



större längd än bredd ; hos andra åter är bladbasen hjärtlik och 

 bladens längd större än deras bredd. På Bunnerstötens svd- 

 vestra sluttning -vid gråvidenas öfre gräns anträffades 

 «S. lanata v. microphylla 9 ined väl utvecklade omkr. 7 cm. 

 långa hängen, men endast 5 — 20 mm. långa och 3 — 15 mm. 

 breda blad. 



Arten är vanligen väl skild från sina hybrider med undan- 

 tag af S. hastata X lanata, från hvilken vissa mindre håriga 

 former af -S. lanata ej torde med säkerhet kunna skiljas. 



S. lanata hybridiserar med S. caprea, S. glaiccaf, S. 

 Lapponum, S. hastata, S. herbacea och S. lanata X herbacea. 



S. lanata v. microphylla hybridiserar med S. hastata. 



SalLv (flauca L. 



Näst Salix Lapponinn är detta gråvide det i dessa trakter 

 allmännaste. Arten väljer helst sumpiga, gräsbevuxna ställen 

 och förekommer rikligt ända upp i gråvidenas region, der den 

 dock vanligen ej når samma höjd öfver hafvet som S. lanata 

 och *S. Lapponuin och ej heller plägar antaga så förkrympt 

 form som dessa. I skogsregionen, der den äfven i riklig mängd 

 förefinnes, uppträder den såsom buskar af ända till 4 meters 

 höjd, hvilka på afstånd stundom på ett förvillande sätt likna 

 den i dessa trakter starkt gråludna S. caprea. 



Arten varierar i hög grad så väl till blad som blomdelar. 

 Honhängena tillsammans med hängeskaften vexla i längd från 

 2 cm. hos den högre fjällformen till 14 cm. hos den i barr- 

 skogens region växande. 



Ej sällan träffas androgyna former med i samma hänge, 

 men inom olika hängefjäll normalt utbildade såväl han- som 

 honblommor, hvarvid de förra oftast äro hopade mot hängets 

 spets. Dylika former anträffades på Areskutan och Snasa- 

 högarne. 



Andra individer uppträda metamorfoserande, i det att han- 

 blommorna visa tendens att öfvergå till honblommor. Dervid 

 anträffas (såsom hos flere former på Mörvikshummeln) i meta- 

 morfosens tidigare stadier grråludna breda ståndarstränorar med 

 glatta — gråludna knappar, hvilka sakna utbildadt pollen. 

 Knapparne äro stundom ombildade till en rudimentär, glatt 

 kapsel med kort stift och grundt klufvet märke. Härvid bi- 

 behåller ståndarstränffen ännu sin normala länsfd. Hos andra 

 former, der metamorfosen längre fortskridit, anträffas (stundom 



2 



