BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 17. AFD. III. N:0 1. 19 



Andra mera högväxta ocli storbladiga former äro i sterilt 

 tillstånd föga skilda från *S. caprea x Lapponum. Annii andra 

 former med små, på öfversidau föga ludna blad och med stödje- 

 blad försedda häugeskaft likna mycket vissa former af aS. Ar- 

 huscula X Lapponum. 



För öfrigt är arten i allmänhet väl skild från sina hybrider, 

 i h vilka den ofta ingår med jemförelsevis föga utpräglade 

 karakterer såsom i vissa former af S. Lapponum X Arbuscula, 

 S. Lappomim X Arbuscula — phi/ticifolia, S. Lapponum x phyli- 

 cifolia och S. Lajyponum X lierhacea. 



Arten hybridiserar med S. caprea^ S. lanata, S. Arbus- 

 cula, S. Arbuscula — phi/licifolia, S. phylicifolia, S. herbacea, 

 och S. Lapponum x herbacea. 



Salix hastata L. 



Temligen allmänt spridd förekommer denna art på jem- 

 förelsevis torra, steniga ställen, rikligast i björk- och nedre 

 gråvideregionen, mindre ofta nedstigande i barrskogens region. 

 Den uppstiger på fjällen till ungefär samma höjd som S. glauca, 

 Arbuscula och phf/licifolia; på dessa högre belägna ställen 

 uppträder den såsom en vanligen ytterst lågväxt, men vidt ut- 

 grenad buske med små, smala blad, inga eller föga utvecklade 

 stipler och till alla delar förkrympta hängen: S. hastata L. ^ 

 alpestris Ands. På lågländta ställen förekommer den såsom 

 en omkr. 30 cm. hög, mera upprätt buske med större, breda, 

 ofta hj ärtlika, med stora stipler försedda blad och till alla delar 

 större hängen: S. hastata L. a snbsylvatica Ands. Denna form 

 når sällan upp i gråvideregionen. Mellan de båda hufvud- 

 formerna finnas talrika öfvergångsformer isynnerhet i björk- 

 regionen. 



S. hastata, isynnerhet formen subsylvatica Ands., kan ofta 

 endast med svårighet skiljas från sin minst sällsynta hybrid 

 S. lanata X hastata. 



Arten hybridiserar med *S. caprea, S. caprea? x lanata 

 S. lanata, S. glauca, S. Lapponum x herbacea?, S. Arbuscula, 

 S. niqricans, S. inyrsinites, S. hei'bacea och S. reticulata. 



Salix Arbuscula L. 



Enär denna art hör till de mera sparsamt förekommande, 

 uppräknas här de lokaler, på hvilka den anträffats. Dessa äro: 

 Areskutan, Kenfjället, Ann, Tjajtjasen, Bunnerfjällen, Syl- 



