24 B. G. o. FLOUERUS, BIDRAG TILL KÄNXEDOMEN OM SALIXFLORAN. 



sällan når den till gråvidenas öfre gräns. Stundom trälFas den 

 i barrskogen, såsom vid Ann, ]\lörviksdalen och Bunnerfjället. 

 Hybridiserar med 6\ hastata, S. Arbuscula och -S. lier- 

 bacea. 



B. Hybrider. 



Här torde vara på sin plats att i största korthet vidröra 

 några af de ej obetydliga svårigheter, som möta vid bestäm- 

 mandet af kritiska Salix-^ovmev. En af dessa svårigheter för- 

 orsakas af hufvudarternas skiftande karakterer, hvilka i fjäll- 

 trakter inom t. o. m. ganska inskränkta områden, ja inom 

 samma region, visa sig ej obetydligt mera vexlande, än på 

 lågländta ställen. Denna hufvudarternas föränderlighet yttrar 

 sig bland annat i en benägenhet att bilda de talrika, från 

 hufvudarten mer eller mindre skiljaktiga öfvergångsformer. som 

 förefinnas mellan vissa sinsemellan mycket närslägtade och 

 möjligen ur samma grundform utvecklade arter, hvarvid den 

 frågan ofta ej kan nöjaktigt besvaras, huruvida i de enskildta 

 fallen en ifrågavarande mellanform uppstått på sexuel väg 

 eller icke. Dock kan man härvid af vissa omständigheter draga 

 mer eller mindre bestämda slutsatser. Så talar för en mellan- 

 forms liybrida karakter bland annat den ifrågavarande formens 

 förekomst i närheten af båda hufvudarterna, dess jemförelsevis 

 sparsamma individantal i förhållande till de förras, dess van- 

 ligen om båda hufvudarterna tvdliot erinrande karakterer, 

 dess oftast ofullkomligt utbildade kapslar och frön samt slut- 

 ligen dess fortplantande af för lokalen karakteristiska egen- 

 skaper hos den ena eller båda af de i densamma ingående 

 hufvudarterna. Af allt detta inses lätt, hvilken vigt ligger 

 deruppå, att i naturen på ort och ställe studera dessa kritiska 

 former. 



]\lot en mellanforms hybrida karakter talar bland annat 

 dess förekomst i en trakt eller vegetationsregion, der den ena 

 af hufvudformerua icke ') eller blott mycket sparsamt före- 

 kommer, samt framför allt det förhållandet, att en öfvergångs- 



') Såsom ett intressant exemijel på, att eu hybrid kan påträffas, utan 

 att dess båda hufvudarter finnas i trakten, må anföras det af min fader 

 Rektor M. M. Floderus och mig 1884 gjorda fyndet af -S'. caprea X 

 Lapponuni på en lokal (Upl. Halmby i Funbo socken), der S. Lappoimm 

 nv;mera med största sannolikhet ej förekommer, men hvarest den är funnen 

 på 1850 — talet. Således har hybriden här öfverlefvat den ena af hufvud- 

 arterna. 



