BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HAXDL. BAND 17. AFl). III. N:0 1. 41 



krympta stödjebliid försedda skaft; kaplarne oskaftade, tätt 

 gråludna, stiftet föga längre än det djupt 2-klvifna märket. 



På Storlienfjället anträffades samma är en närstående 

 hybrid, 



Salix Lapponuvi x Arbuscula — phylicifolia (iiov. hybr.) 9- 



Närmare metershög, tätt förgrenad buske med mörkbruna, 

 glänsande glatta grenar, äggrundt lancettlika, 2 — 3 cm. långa, 

 0,5 — 1 cm. breda, spetsiga blad med glänsande mörkgrön, 

 glatt — mycket glest hårig öfversida och blekgrön, nästan 

 slät, tätt hårig — vanligen nästan glatt undersida. Hänoena 

 omkr. o cm. långa på nästan lika långa, med flera väl ut- 

 vecklade stödjeblad försedda skaft, ljusbruna, trubbiga hänge- 

 fjäll, kortskaftade, finhåriga, spetsiga kapslar med långt ut- 

 draget stift och grundt 2-klufvet märke. 



Hybriden står närmast den i trakten ej sällsynta 5. Ar- 

 buscula — phylicifolia, från hvilken den skiljer sig genom res- 

 ligare växtsätt, bladens hårighet. spetsiga kapslar och låno^t 

 utdragna stift. 



Salix Lapponum x herhacea cf^, 9- 



Växtställen: Areskutan, Kenfiället, Storlienfjället, Skuru- 

 dalsporten, Stenfjället, Tälgstensberget, Hårdeggen, Tjajtjasen, 

 Bunnerfjällen, Bunnerstötarne, Tjallingdalen, Snasahögarne, 

 Sylfjället, Syltopparna m. fl. 



Denna är utan all jämförelse den allmännaste Saliv- 

 hybriden i dessa trakter och påträffas på nästan alla de ställen, 

 der hufvudarterna växa i närheten af hvarandra, d. v. s. i 

 hela gråvide- och björkregionen. I barrskogens region, dit 

 5. herhacea stundom förirrar sio- har iao- dock aldrisr anträffat 

 densamma. Hybriden uppsöker gerna vattendränkta, icke gräs- 

 bevuxna ställen och uppträder än mera sparsamt i enstaka 

 individer, än i större yranighet. På Stenfjället, der den före- 

 kommer ganska allmänt, täcker den på ett ställe en yta af 

 flera hundra qvadratmeter, och har på detta område utträngt 

 hvarje annan Salix-ioxm samt bildat en mörkgrön, glänsande 

 matta af omkr. 20 cm. höga buskar. Både han- och rikligt 

 fruktificerande honbuskar med, som det tycktes, väl utbildade 

 frön anträff'ades i mängd, livad an hybriden gjorde intryck af 

 att derstädes fortplanta sig såsom sjelfständig art. På 

 flere andra ställen uppträdde den äfven i stor ymnighet såsom 



