4 P. T. CLEVE, HYDROGRAFISKA UNDERSÖKNINGAR. 



Dessutom funnos cilioflagellater, nämligen Ceratium Tripos, 

 C. FusHS och C. divergcns. 



Yt vattnet var däremot tämligen fattigt på diatomacéer, 

 bland hvilka Rhizosolenia gracillima var allmännast, under det 

 krustacéer och moUusklarver förekommo ymnigt. Det visade 

 sig således, att planktons beskaffenhet var olika på olika djup, 

 och då dessa olikheter icke gerna kunde bero på de små plank- 

 tonorganismernas spontana flyttning, böra de efter all anled- 

 ning tillskrifvas olika strömmar. Häraf följer, att plankton- 

 undersökningarne borde vinna i betydelse, om de ställdes i 

 samband med de hydrografiska undersökningar, som blifvit 

 igångsatta af Ekman och Pettersson. Då den af nämde 

 hydrografer ledda expeditionen i augusti besökte Gullmars- 

 fjorden, medföljde Doc. Aurivillius och jag för att samtidigt 

 insamla plankton på olika djup, under det samtidigt vattnets 

 temperatur bestämdes och prof för kemisk undersökning in- 

 samlades. Redan en flyktig granskning var tillräckligt öfver- 

 tygande om olikheterna i planktons beskaffenhet på olika 

 djup. Ytvattnet med temp. 17, °3 och salthalten 28,88 p. m. 

 var rikt på kopepoder. På 30 m. djup, der vattnets temp. 

 var 12% 7 8 och salthalten 32,4, voro cilioflagellater öfvervägande 

 och ibland dem fans i mängd Ceraikim dirergcns. På 45 m. 

 djup, der temp. var 7°, 3.3 och salthalten oo,64, voro krustacéerna 

 åter öfvervägande. På 60 — 90 m. djup, der temp. var 4%6 5 

 till 4°, 82 och salthalten 34,30 till 34,50 p. m., var plankton- 

 kvantiteten högst obetydlig och af samma beskaffenhet som 

 Prof. Théel och jag förut i juli funnit, hvilket otvifvelaktigt 

 står i samband med den fattigdom på syrgas, som Prof. 

 Pettersson förut funnit under vissa årstider utmärka Gull- 

 marsfjordens djupvatten. Med den hydrografiska expeditionen 

 i november medföljde Doc. Aurivillius för att insamla plank- 

 ton, hvars undersökning fördelades mellan oss på det sätt, att 

 Doc. Aurivillius åtog sig undersökning af planktons djur- 

 former, jag af dess växtformer. Sillen hade vid denna tid 

 ankommit, och planktons beskaffenhet var dermed totalt för- 

 ändrad. Dess hufvudmassa utgjordes nämligen af diatoma- 

 céer, bland hvilka Chcefoceros-aiTter utgjorde flertalet. Under 

 den hydrografiska expeditionen i februari insamlades likaledes 

 planktonprof af Doc. Aurivillius, men denna expedition var, 

 till följd af dålig väderlek, ogynsam för insamlandet af plank- 

 ton, som också erhölls endast i minimala kvantiteter. Emeller- 



