BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 20. AFD. III. N:0 3. 7 



Väggarne äro fasta, isynnerhet ytterväggen. Denna nppnår 

 (lock ej fullt samma tjocklek som hos cellerna i utsidans epi- 

 dermis, men blir dock vid pass B, 5 [.i tjock. 



Rummet mellan de båda epidermisväfnaderna utfylles af 

 kronans mesofyll (grundväfnad) och kärlsträngar. Grund- 

 väfnaden består af tunnväggiga (cellväggens tjocklek belöper 

 sig till ungefär 1 fj.), på tvärsnitt rundade, på längdsnitt mer 

 eller mindre längdsträckta celler, som uppträda i ett vexlande 

 antal lager. Antalet sådana är 16 — 20; det senare talet an- 

 gifver mängden af cell-lager pa snittets bredaste, det förra ut- 

 trycker antalet lager i dettas smalaste parti. I samband med 

 cell-lagrens olika antal står äfven en olika mäktighet hos väf- 

 naden å skilda punkter. Denna vexlar mellan 360 och 270 [.i. 

 Genonisnittsstorleken hos väfnadens celler är på ett tvärsnitt 

 18 X 17 fA. Grundväfnaden ujipträder under tvenne olika former. 

 Ty i hvarje del af densamma, som intager rummet mellan 

 tvenne närliggande kärl strängspar (om dessa se längre fram), 

 urskiljer man ett centralt parti, som afviker från närgrän- 

 sande partier i grundväfnaden genom sina cellers beskaffenhet. 

 Dessa äro nemligen dels försedda med större lumina än cel- 

 lerna uti de lager, som ligga emellan ofvannämnda central- 

 2)arti och de båda epidermisväfnaderna å ena sidan, mellan 

 samma parti och kärlsträngarne ä den andra, dels äro de för- 

 sedda med ett färg- och formlöst innehåll,^ under det att 

 cellerna i grundväfnadens mera ytliga partier hafva ett grof- 

 kornigt innehåll, hvarförutom de, enligt hvad längdsnittet 

 visar, ha en betydligt större längd än cellerna uti de väfnads- 

 partier, som närmast omgifva ifrågavarande centrala parti. 



Kärlsträngarne äro af en enkel byggnad. Deras hadrom 

 är föga utveckladt och består egentligen blott af en mindre 

 grupp smala spiralkärl. Till antalet äro de 5 par. Hvarje 

 sådant utgöres af en yttre större och en inre mindre kärl- 

 sträng. Alla strängarne tillsammans bilda 2:ne kransar med 

 5 strängar i hvarje krans. Dessa kransar äro motsatta, ej 

 alternerande, och så fördelade, att kärlsträngarne i den yttre 

 kransen utgöres af de större strängariie i de 5 kärlsträngs- 

 paren, hvaremot dessas 5 mindre strängar bilda den inre 

 kransen. Med stor sannolikhet höra kärlsträngarne i den inre 

 kransen till ståndarne, som här i kronans nedre del samman- 



' En och annan kristall vippträder dock uti en del celler, men högst 

 sparsamt. 



