8 ELIASSON, SEKUNDÄRA, ANATOMISKA FÖRÄNDRINGER. 



vuxit med densamma, hvaremot de skilja sig från kronan i 

 dennas öfre del (se fig. 6). De yttre kärlsträngarne skulle 

 dä höra till kronan. För denna förmodan talar bland annat 

 den omständigheten, att, såsom vi längre fram skola få se, på 

 ett snitt genom kronröret hos de ^-blommor, som ha sin plats 

 i korgens periferi, endast en kärlsträngkrans påträffas. Vidare 

 bekräftelse får detta antagande derigenom, att om man gör 

 en serie af snitt genom kronröret, finner man, att i kronans 

 öfre del, der ingen sammanväxning mellan krona och stån- 

 dare eger rum, blott en krans kärlsträngar uppträder. 



En snittserie lär oss äfven, att kärlsträngarne aftaga allt 

 mer och mer i styrka mot kronans spets och att samma för- 

 hållande eger rum med afseende på dennas mäktighet, så att 

 den i sina öfre delar utgöres af blott 2—3 cell-lager i radial 

 riktning. Men som ersättning för sin minskade massa få de 

 väfnader, hvaraf kronan uppbygges, i dennas öfre del en 

 större fasthet, ty deras element äro här i allmänhet försedda 

 med fastare väggar än uti kronrörets nedre del. 



Stiftet utfyller mycket noga den hålighet, som omslutes 

 af kronans nedre del och de med denna sammanvuxna stån- 

 darne. Ett tvärsnitt af detsamma får derför en likadan ellip- 

 tisk form som ett dylikt genom kronröret. På ellipsens större 

 axel ligga de båda kärlsträngarne, en för hvarje fruktblad, 

 ellipsens centrum intages af en kollenkymsträng (= den le- 

 dande väfnaden). I dennas midt och liggande i den mindre 

 axelns riktning iakttager man en mycket fin springa, som väl 

 antyder gränsen mellan de båda fruktblad, hvaraf blommans 

 pistill är bildad. Hela den öfriga delen af stiftet utgöres af 

 tunnväggiga celler med ett kornigt innehåll (se fig. 7). På 

 tvärsnitt hafva dessa en rundad eller elliptisk form, på längd- 

 snittet äro de, fastän i mindre grad, utdragna i stiftets längd- 

 riktning. Det yttersta cell-lagret, som skulle utgöra stiftets 

 epidermis, är dock detta knappast i annat än topografiskt 

 afseende, ty dess element visa med afseende på form och inne- 

 håll nära öf veren sstämmelse med de innanför liggande lagrens, 

 hvartill kommer, att ytterväggarne hos ifrågavarande celler 

 hafva en obetydligt större tjocklek än inner- och sidoväggarne. 



Snitt 2. Har Xeranthemum-blomman passerat sitt s. k. 

 pollinationsstadium och kommit ett stycke in på vägen af det 

 utvecklingsstadium, som kan l)enämnas dess fruktutbildnings- 

 stadium, och gör man liksom i förra fallet ett tvärsnitt genom 



