24 BLIASSON, SEKUNDÄRA. ANATOMISKA FÖRÄNDRINGAR. 



Cellerna i kronrörets inre epidermis ha i tvärgenomskär- 

 ning ett mer eller mindre (padratiskt lumen. Detta är lika- 

 ledes i allmänhet fallet på ett längdsnitt eller ock är på detta 

 cellernas största utsträckning förlagd i radial riktning. 



Partiet mellan de båda epidermisväfnaderna ntgöres lik- 

 som längre nedåt af en parenkymatisk väfnad, hvars celler 

 dock äro betydligt mera tunnväggiga än förut (cellväggarnes 

 tjocklek uppgår pa sin höjd till 1,5 ^/). Den parenkymatiska 

 formen hos väfnadens celler är uti ifrågavarande kronparti 

 mera typisk än i det föregående, ty på längdsnittet ha dessa i 

 allmänhet en nästan isodiametrisk form, mera sällan är cel- 

 lens längd dubbelt sa stor som dess bredd eller är denna 

 senare något större än den förra (se fig. 31). På tvärsnittet 

 äro cellerna utdragna i radial riktning, hvilket isynnerhet är 

 fallet i väfnadens närmast utsidans epidermis belägna cell- 

 lager, eller ock äro de af en rundad form, hvilket företrädes- 

 vis är händelsen i de innersta cell-lagren. Väfnaden be- 

 står i radial riktning mestadels af 10 cell-lager med en sam- 

 manlagd mäktighet af 300 u. Cellernas medelstorlek utgör 

 30x24 i». 



Kärlsträngar ne äro af samma byggnad som i kronans 

 nedre del, men deremot blott fördelade i en enda krans (stån- 

 darne äro ock inom denna del af blomman och vidare längre 

 uppåt skilda från kronpipen), som består af 10 på lika långt 

 afstånd frän hvarandra belägna strängar. Men mellan dem 

 finnes här och der smärre strängar, så att hela antalet kärl- 

 strängar vanligen öfverskrider denna siifra. 



Vid kärlsträngarnes insida ligger en sekretgång, som i 

 de flesta fall kan urskiljas med lätthet, men stundom ej fram- 

 träder med full tydlighet. 



Stiftets byggnad är i sina hufvuddrag densamma som 

 längre nedåt. Dock finnas några skiljaktigheter härutinnan. 

 Så t. ex. ha de 4 forna kärlsträngarne här närmat sig intill 

 hvarandra så mycket, att det bildas en så godt som samman- 

 hängande kärlsträngsring. Vidare ha de båda sekretgångarne 

 rätt mycket ökats uti vidd och på samma gång närmat sig 

 epidermis, ty de äro nu endast genom 3 cell-lager skiljda från 

 densamma. Vidare äro epidermiscellernas ytterväggar ej för- 

 sedda med några starkt utskjutande utskott, utan de löpa i 

 en mera jemnt utåtböjd båge, hvaraf följden blir den, att 

 epidermiscellernas höjd å ett tvärsnitt är ungefär lika stor 



