BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 20. AFD. III. N:0 3. 27 



nedom kronpipens öfre kant blir kronans mäktighet mindre, 

 ty här har den den fornt omtalade byggnaden med en tjocklek 

 hos kronrörets väggar af blott 2:ne cell-lager ntom på de 

 ställen, der kärlsträngar ha sitt lopp (fig. 32). En dylik 

 byggnad har öfre afdelningen af kronan under större delen af 

 sin utsträckning. Men vid dess gräns mot kronans mellandel 

 blir dennas mäktighet åter större. Detta kommer till stånd 

 på det sättet, att de partier, som hysa kärlsträngarne, ut- 

 vidgas allt mer i tangential riktning på samma gång som 

 deras radiala genomskärning ökas, så att blott på några få 

 ställen af obetydlig utsträckning kronans mäktighet ej upp- 

 går till mer än 2:ne cell-lager. Dessa ställen bilda djupa in- 

 snörningar mellan kronans tjockare partier. Slutligen för- 

 svinna äfven dessa insnörningar och kronan får i genomskär- 

 ning utseendet af en jemntjock ring (fig. 30). Kronflikarne 

 skilja sig- från kronans öfriga delar derigenom, att innehållet 

 uti cellerna i utsidans epidermis har en s vartaktig färg. 



Den ofvan uttalade förmodan, att den inre af de båda 

 kärlsträngskransar, som uppträda på ett snitt genom kronans 

 nedre del, hör till med densamma sammanvuxna ståndare, får 

 en tydlig bekräftelse genom en serie af snitt, som lagts genom 

 kronan i hela dess längd. Det visar sig nemligen, att inom 

 kronans öfre och mellersta afdelning uppträder blott en krans 

 af kärlsträngar. Inom samma delar finner man ock inuti den 

 af den genomskurna kronan bildade ringen fritt liggande tvär- 

 snitt af ståndarsträngar. Men inom kronans nedre afdelning 

 saknas dylika, och här är det endast tvärsnittet af pistillen, 

 som utfyller det af kronan omslutna rummet. Inom denna 

 afdelning finnas ock, såsom förut omtalats, 2 kransar af kärl- 

 strängar. Och kärlsträngarne i den inre kransen ha äfven- 

 ledes ett sådant läge, att det ej är minsta tvifvel under- 

 kastadt, att deras omedelbara fortsättning är att söka hos de 

 kärlsträngar, som på snitten genom blommans längre uppåt 

 befintliga afdelningar uppträda i de tvärgenomskurna ständarne. 



Af alla kronans väfnadselement är det endast kärlen, som 

 i sina väggar innehålla vedsubstans. 



Sniti 4 eller tvärsnitt genom nedre aMelningen af ki"onan 

 hos en diskblomma på fruktstadiet (fig. 35 och 36). Skill- 

 naden mellan detta och motsvarande snitt från blomstadiet är 

 rätt betydlig o(;h ligger först och främst i en nu uppnådd 

 större fasthet hos kronans väfnader. Denna ökade fasthet 



