BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 20. AFD. III. N:0 3. 85 



Snitt 7 eller tvärsnitt genom basen af ett diskblommornas 

 stödjeblad på blomstadiet (fig. 41 och 42). Detta liar på den 

 grund, att bladet bildar en ränna, formen af ett V, dock ej 

 helt och hållet, emedan bladets kanter äro något inåtböjtla. 

 Snittets bredd-dimensioner d. v. s. bladskifvans tjocklek är om- 

 kring 290 Li under större delen af sin utsträckning. Genoni- 

 skärningsytans storlek ökas helt hastigt på den punkt af 

 bladet, der inåtböjningen af dettas kant tager sin början. Här 

 når bladskifvan en tjocklek af 410 /< ungefärligen, men af- 

 smalnar sedan allt mer och mer ut mot sin kant. 



I fråga om bladets anatomiska byggnad märkes för det 

 första, att en stor öfverensstämmelse är rådande mellan de 

 båda epidermisväfnaderna. Båda bestå af på tvärsnitt dorsi- 

 ventralt sträckta celler, som på längdsnittet ha en betydligt 

 större längd än höjd. Väggarne äro tunna (ytterväggarne 

 ha en tjocklek af 5, .5 ,» hos utsidans och af 4,5 /< hos insidans 

 epidermisceller). Afven cellstorleken är ungefär densamma 

 hos båda väfnaderna, nemligen 32x17 a hos den förra, 29x18 

 u hos den senare väfnaden. 



Grund väf nåden har olika utseende å bladets båda sidor. 

 Cellerna i de lager af densamma, som ligga närmast bladets 

 utsida, sluta tätt tillsammans och åtskiljas endast af smärre 

 intercellnlarrum. Helt annorlunda blir förhållandet i bladets 

 raidt och mot dess insida. Här uppträder det stora hålig- 

 heter uti grundväfnaden (se fig. 42). Dessa håligheter om- 

 gifvas af till kedjor förenade celler. Endast det cell-lager, 

 som ligger närmast insidans epidermis, består af celler, som 

 sluta mera tätt tillsammans. Förhållandet härstädes är så- 

 ledes rakt motsatt det, som i allmänhet råder hos de vanliga 

 (»rtbladen. Ty i den starkt lakunösa delen af skärmbladets 

 grundväfnad ha vi en motsvarighet till örtbladens svamp- 

 parenkym. Men detta är hos dem förlagdt till undersidan, 

 här deremot har det sin (jfvervägande utsträckning på bladets 

 öfversida. Ty insidan af skärmbladet motsvarar öfversidan 

 hos ett horizontalt bladorgan. (Trundväfnadens celler äro på 

 tvärsnitt mer eller mindre runda; på längdsnitt ha de en 

 vida öfvervägande utsträckning i bladets hr^driktning. I 

 bladkanten aftager grundväfnaden allt mer och mer i mäktig- 

 het i riktning utåt. Samtidigt härmed får den en fastare 

 beskaffenhet, i det att lakunerna mellan dess celler alltmer 

 aftaga i storlek och antal. Antalet af grundväfnadens cell- 



