38 ELIASSON, SEKUNDÄRA, ANATOMISKA FÖRÄNDRINGAR. 



smärre sådana i närheten af bladets mediana kärlsträng. 

 Baststrängarne äro fortfarande qvar, men uppträda i ett be- 

 tydligt mindre antal (2 3 i livardera bladhälften) och med 

 en ringare mäktighet än å bladets halfva höjd. De yttre 

 epidermiscellerna ha nu i motsats till förhållandet å de båda 

 föregående snitten en tangential sträckning uti tvärgenom- 

 skärning; deras nuvarande storlek utgör 17x27 f.t i medeltal. 

 Tjockleken hos deras ytterväggar är 2 /li. Till sitt största 

 antal äro de fylda med ett svart ämne. Cellerna i insidans 

 epidermis deremot ha mera qvar af sin förutvarande form; 

 deras storlek belöper sig till 26 x 22 i-i och tjockleken hos deras 

 ytterväggar till 4,5 (.i. Grundväfnadens celler ha här något 

 större volym; deras dimensioner å ett tvärsnitt äro i medeltal 

 23x24 .«. 



För att få utrönt, i hvad mån skärmbladets byggnad kan 

 vexla inom dess olika höjdregioner. har jag med ett ungefär- 

 ligt afstånd af 0,5 — 1 mm. mellan 2:ne på hvarandra följande 

 snitt lagt 15 stycken sådana genom bladet från spetsen ned 

 till basen. Vid en undersökning af dessa 15 snitt finner man 

 först, att den öfre, till en spets utdragna delen af bladet har 

 en ganska fast byggnad, i det att mellan grundväfnadens 

 celler endast smärre mellanrum förekomma. Deremot hafva 

 baststrängarne härstädes en temligen obetydlig utbildning. 

 I motsats härtill finner man, att så snart bladet uppnått en 

 större bredd (detta sker vanligen helt plötsligt, ty spetsen 

 hos de flesta skärmbladen är skarpt afsatt från bladets åter- 

 stående del) påträffas ock inom detsamma mer eller mindre 

 starka strängar af typiskt bast och af ungefär samma antal, 

 som angafs vid beskrifningen af snittet från bladets halfva 

 höjd. Grundväf nåden har en ganska fast sammansättning; 

 större håligheter uti densamma finnas endast i bladets mediana 

 del. Den i de båda sista punkterna lemnade beskrifningen 

 af bladbyggnaden hänför sig till det 4:de snittet från spetsen 

 räknadt. De följande snitten till och med det 9:de ha samma 

 byggnad och ungefär samma storlek som det 4:de. På det 

 10:de snittet börja baststrängarne förlora i styrka derigenom, 

 att deras celler fa tunnare och mindre starkt förvedade väg- 

 gar. Minskningen i baststrängarnes styrka fortgår så små- 

 ningom i riktning nedåt mot bladets bas, så att på det 13:de 

 snittet bastet är fullständigt försvunnet. 1 dess ställe har 

 trädt kambium. Samma snitt, det 13;de, visar ock i jemförelse 



