54 ELIAS.SON, SEKUNDÄRA, ANATOMISKA FÖRÄNDRINGAR. 



träder isynnerhet, om man jemför dem med de förut af hand- 

 lade holkbladen hos Cichoriaceerna. ^ 



Särskildt är detta förhållandet hos Chrysanthemum-SiYteYiiSb. 

 Här är det endast genom den hos de undersökta organen in- 

 trädda volymförstoringen, hvilken för öfrigt är temligen obe- 

 tydlig, och en ganska ringa tillväxt i tjocklek af väggarne 

 hos de väfnadselement, hvaraf ifrågavarande organ uppbyggas, 

 som en något större fasthet uppnås vid fruktmognaden. Inga 

 speciåkt mekaniska väfnader utbildas härstädes. Sådana upp- 

 träda deremot i Xeranthemum- och Helicmthus-hlommain', men 

 hafva dock härstädes en ringa utbredning, i det de hufvud- 

 sakligen förekomma blott i kronans nedre del. De båda släg- 

 tena äro hvarandras motsatser med afseende på utbildandet 

 af mekaniska väfnader, ty under det att hos Xeranthemum 

 grundväfnaden förblir oförvedad, så är det just den, som hos 

 det senare slägtet lignifieras; hos sistnämnda slägte åter bestå 

 kronans kärlsträngar af väfnadselement med oförvedade väg- 

 gar (kärlen undantagna), hvaremot hos Xeranthemum det just 

 är i ledningssträngarne, som mekaniska väfnader utbildas, i 

 det att deras leptomdelar efter blomningen omvandlas till 

 baststrängar. Dylika förefinnas äfven i stort antal i Helian- 

 thus-hlomTaa,ns skärmblad, men förhålla sig något olika under 

 blommans utvecklingsstadier, ty under det de å bladets halfva 

 höjd och i dess spets uppträda som typiskt bast under såväl 

 blom- som fruktstadiet, qvarstå de i bladets bas vid först- 

 nämnda period ännu på det kambiala stadiet. Vid frukt- 

 mognaden åter äro de härstädes omvandlade till bast. Häraf 

 skulle man kunna draga den slutsatsen, att baststrängarnes 

 utveckling gått, åtminstone företrädesvis, i basepital riktning. 



Hos X cylindraceum och H. annuus, som af de under- 

 sökta arterna ha de starkast utvecklade blomkronorna, visar 

 stiftet den egendomligheten, att en del af dess grundväfnad 

 består af celler med förvedade väggar. Detta är fallet i en 

 del af stiftets nedre parti. 1 nivå med det förvedade partiet 

 i stiftets grundväfnad få äfven dess epidermisceller förvedade 

 väggar. 



Eljest äro förvedade epidermisceller temligen sällsynta. 

 Sådana förekomma i något större utsträckning blott i nedre 

 delen af kronan hos H. annuus. Här är det insidans epider- 



' Se Bihang till Kongl. Vetenskaps-Akademiens Handl. Bd 19. Afd. 

 III. N:o 3. 



