BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 20. AFD. III. N:0 3. 55 



mis, som från kronans bas ett stycke uppåt uppträder med 

 vedsubstans uti cellväggarne. Detsamma är fallet i samma 

 blommas mellandel, men härstädes blott inom ett mindre parti, 

 nemligen på de ställen, der ståndarsträngarne frigöra sig frän 

 kronröret. I HeliantJius-krona.ns öfre del, som är af en svag- 

 byggnad och till största delen består af de båda epidermis- 

 lagren, är det deremot hudväfnaden på kronrörets utsida, som 

 har att uppvisa förvedade cellväggar, nämligen i de celler, 

 som ligga emellan kronans kärlsträngar. 



Som lämpligaste afslutningen på denna uppsats skall jag 

 försöka lemna en någorlunda antaglig förklaring öfver den 

 fördel, som växten kan hafva af de i det föregående afband- 

 lade bildningarnes postflorala utveckling. Anställer man en 

 jemförelse mellan Cichoriaceernas och Corymhiferernas blom- 

 korgar, så skall man i allmänhet finna, att de inom dessa 

 båda grupper af familjen Compositse ha olika form. Hos Ci- 

 choriaceerna ha blomkorgarne vanligtvis en betydlig höjd i 

 förhållande till sin bredd, hos Corymhiferernas blomkorgar 

 deremot är bredden i allmänhet större än höjden. Den förra 

 gruppen har holkblad af en ganska betydlig längd. På grund 

 häraf och i följd af blomkorgens ringa bredd kunna dessa 

 ock åstadkomma ett kraftigt skydd för de unga frukterna, i 

 det de sammansluta sig till en djup skål, i hvars botten frukt- 

 massan ligger väl bevarad. Corymhiferernas blomkorgar äro 

 i allmänhet försedda med korta holkblad, som således och på 

 grund af korgens stora bredd endast kunna bereda ett till- 

 räckligt skydd åt de frukter, som sitta i dennas kant. Om 

 således blomkronorna affölle omedelbart efter poUinationen, 

 skulle spetsarne hos flertalet frukter ligga blottade och pris- 

 gifvas för inverkan af en mängd för dem ogynsamma för- 

 hållanden. 



Hos Xeranthemum har korgen visserligen en ringa bredd 

 och är försedd med ganska långa holkblad, men på grund af 

 fruktens kraftiga utbildning kunna holkbladen äfven här ej 

 sammansluta sig öfver fruktmassan såsom hos Cichoriaceerna, 

 hvilka äro försedda med frukter af ringa tjocklek. 



Derigenom att nu hela massan af blomkronor m. m. qvar- 

 sitter och derjemte vidare utvecklas efter poUinationen bildas 

 ett kraftigt skydd för fruktsamlingen under dess utbildning. 



Lage fruktmassan blottad, skulle, så länge ej fruktväggen 

 nått en mera betydlig fasthet, en stark transpiration ega rum 



