4 A. G. ELIASSON, TAPHRINA ACERINA. N. SP. 



late cylindraceis vel clavatis, apice rotundatis vel truncatis, ad 

 basin saepe attenuatis, cellula stipitis ornatis, 15 — 23 f.i loug., 

 9—12 f.1 crass.; cellula stipitis epidermidem nou intrante, basi 

 rotundato, 7—9 f.i älta, 12 — 15 i-t lata; sporidiis globosis, 4 — 5 

 a diam. 



Hab. ill foliis vi vis Acer is platanoldis ad Stafsund prope 

 urbeni Upsala Suecise. Rami infecti ramulos dense confertos, 

 »hexqvastar» (scopas sagarum) dictos, eraittunt. 



Vid ett den 28 juui föregående år företaget besök på egen- 

 domen Stafsund, belägen vid Mälaren ungefär lialfannan mil 

 söder om Upsala, ådrog sig en större lönn {Acer platanoides), 

 som växte mellan manbyggnaden och stranden, min uppmärk- 

 samhet på den grund, att den i sin krona var rikligt försedd 

 med sådana bildningar, som bruka benämnas hexqvastar». 

 Detta jemte den omständigheten, att »hexqvastarnes» blad hade 

 att uppvisa ett dagglikt öfverdrag, ledde mig till den förmo- 

 dan, att trädet var angripet af en Taphrina-^\i, hvilket ock 

 vid mikroskopisk undersökning visade sig vara händelsen. 



Myceliet, hvilket i analogi med förhållandet hos öfriga 

 hexqvastbildande Taphrina-arter sannolikt är perennerande, 

 består af septerade hyfer, hvilkas lopp med lätthet kan följas 

 i de unga skottens stamdelar och i bladskaften. Här framgå 

 de såsom parallelt löpande trådar omedelbart under kuti- 

 kulan och öfver epidemiscellernas laterala sidoväggar. Detta 

 framträder helt tydligt på ett tangentialsuitt af flera cell-lagers 

 tjocklek. Ty på de partier af snittet, hvars epidermis bibe- 

 hållits, urskiljer man lätt mycelietrådarne, men från de delar 

 af detsamma, som mistat sin epidermis, är ock myceliet för- 

 svunnet. På ett tvärsnitt framträda mycelietrådarna som små 

 ringar, som ha sin plats omedelbart under kutikulan (se fig. 

 2). Att utreda, hur myceliet förhåller sig uti bladskifvan, är 

 deremot förenadt med rätt stor svårighet, men jag har dock 

 tyckt mig finna, att der utbildningen af asei ännu ej försig- 

 gått, myceliet uppträder såsom ett temligen tätt nät af hyfer, 

 hvaremot sterilt myceliura tycks saknas i de delar af blad- 

 skifvan, som hysa sporsäckar Dessa framkalla såsom fullt ut- 

 bildade ett dagglikt öfverdrag på bladets yta och åstadkomma 

 derjemte, att bladskifvan inom området för deras uppträdande 

 får ett mer eller mindre rynkigt utseende. De anläggas tätt 

 under kutikulan (se fig. 3 — ()) på såväl öfver- som undersidan 

 af ett och samma blad, men uppträda dock i största mängd på 



