BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 20. AFD. III. N:0 5. 11 



lemnade diagrammet ligga i ofvannämnda plan. Den nedre 

 fruktledens genomskärniugsyta är deremot nästan cirkelrund 

 och sammanväxningsställena för de båda fruktbladen antydas 

 nu genom 2:ne smala, längslöpande fåror på fruktledens utsida. 



Cellerna i den yttre epidermis ha under blomstadiet en 

 nästan kubisk form. Deras väggar äro tunna; ytterväggen, 

 som är mäktigast, uppnår en tjocklek af endast 3 i.t. Cell- 

 storleken utgör i medeltal 14 x 11 (.t. Under ett ungt frukt- 

 stadium äro förhållandena ungefär likadana som vid poUina- 

 tionen. Men vid fruktens mognad äro dessa i mycket annor- 

 lunda. Nu är nästan hvarenda epidermiscell i tvärgenomskär- 

 ning utdragen i tangentens riktning; på ett längdsnitt ligger 

 största utsträckningen i allmänhet uti fruktledens höjdriktning. 

 Cellvolymen har tilltagit betydligt, är nu 33 x 44 ^/ i medel- 

 tal. Cellväggarnes tjocklek har blifvit större, i synnerhet 

 ytterväggens, som nu uppgår till 7 ,«. Sedda från ytan ha 

 epiderraiscellerna hos ifrågavarande art samma 5-kantiga kon- 

 turer som hos C. hispanica, men sidoväggarne äro merajemna 

 än hvad fallet var hos föregående art. Klyföppningar finnas 

 under såväl blom- som fruktstadium. 



Epidermisväfnaden, som bekläder insidan af väggen hos 

 fruktämnets och fruktens nedre led, utgöres af mycket större 

 celler än den yttre hudväfnaden. Dessa uppnå under blom- 

 stadiet en storlek af 13 x 26 ,1/, som vid fruktmognaden upp- 

 går till 42 X '6'o f.1. Af dessa mått framgår äfven, att den inre 

 epidermisväfnadens celler i motsats till den yttres på ett tvär- 

 snitt äro mycket tydligt sträckta i tangential riktning. A ett 

 längdsnitt äro de af qvadratisk form eller utdragna i radiens 

 riktning. Cellväggarne äro mycket tunna, isynnerhet de late- 

 rala sidoväggarne, som vid fruktmognaden stundom blott med 

 svårighet kunna urskiljas. Ytterväggen har vid pollinationen 

 en mäktighet af blott 2 u ungefär; vid fruktmognaden blir 

 dess tjocklek något större och uppgår till omkring 3,5 u. På 

 ett ytsnitt har den inre epidermis' celler mycket mera oregel- 

 bundna konturer än cellerna hos den yttre hudväfnaden (se 

 fig. 13). Den inre e{)idemis sträcker sig ej öfver hela insidan 

 af den nedre fruktämnes- och fruktledens vägg. Dess lopp 

 afbrytes nemligen af 2:ne i tvärgenomskärning dynlika väfnads- 

 raassor, som uppträda uti blommans medianplan och något 

 litet skjuta in i fruktämnets och fruktens hålighet. 



