12 ELIASSON, SEKUNDÄRA ANATOiMISKA FÖRÄNDRINGAR. 



Voro ätVen förändringarna inom de båda epidermisväfna- 

 derna rätt stora, så öfverträfFas de dock vida af dem, som ef- 

 ter pollinationen inträda hos fruktbladens grundväfnad eller 

 mesofyll. Detta jerate kärlsträngarne utfyller rummet mellan 

 de båda hudväfnaderna och består af tvenne från fysiologisk 

 synpunkt helt olikartade väfnader. Dess yttre del utgöres af 

 med ett kornigt innehåll försedda parenkymceller, som i tvär- 

 genomskärning äro utdragna i tangential riktning, på ett längd- 

 snitt mestadels sträckta i radiens riktning. Denna del af me- 

 sofyllet har olika mäktighet å skilda ställen. I nivå med kärl- 

 strängarne uppgår mäktigheten endast till '2 — o cell-lager, ja i 

 blommans medianplan tränges väfnaden helt och hållet ur 

 detta genom de i detsamma liggande kärlsträngarne. Mellan 

 kärlsträngarne breder den deremot ut sig, så att den här upp- 

 når 5— -6 cell-lagers mäktighet. I dessa afseenden förhåller 

 sig väfnaden på samma sätt under blom- och fruktstadiet. 

 Olikheterna framträda derutinnan, att vid fruktmognaden är 

 cellvolymen betydligt större, kornrikedomen relativt taget mindre 

 än vid blomningen. Derjemte äro cellerna hos detta yttre grund- 

 väfnadsparti på ett tvärsnitt i allmänhet mycket starkare utdragna 

 itangential riktning under fruktmognaden än underpollinationen. 



Mesofyllets inre del utgöres under blomstadiet af ett kam- 

 biumband och består således af långsträckta, tunnväggiga, 

 trånglumiga och med mer eller mindre sneda tvärväggar för- 

 sedda celler. Denna mesofyllets kambiala del bildar ett sam- 

 manhängande band af vexlande mäktighet. Ty mellan kärl- 

 strängarne, der den parenkymatiska delen af mesofyllet var 

 starkast utvecklad, blir kambiumbandet förtunnadt, så att dess 

 raäktighet derstädes kan nedgå till 2 cell-lager. I nivå med 

 kärlsträngarne, livars hadrom det innesluter helt och hållet, 

 breder det ut sig till en vida större mäktighet än på nyss 

 nämda punkter. Vid fruktmognaden är det ifrågavarande ban- 

 dets utseende i hög grad förändradt; i stället för af tunn- 

 väggiga kambiumceller består det nu af bastceller med ända 

 till 4,. 5 \.i tjocka väggar. Dock är det hufvudsakligen blott de 

 2 innersta lagrens celler, som hafva fullt typisk bastnatur, i 

 det att väggarne äro likformigt förtjockade, starkt förvedade 

 och genomdragna af smala porer. Cellerna i de yttre lagren 

 deremot ha ännu ej helt och hållet lemnat sitt kollenkymati- 

 ska öfvergångsstadium, hvilket visar sig i väggens ringa för- 

 vedning och olikformiga förtjockning. 



