v 



BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 20. AFD. III. N:0 5. 15 



Fruktens nedre led har, såsom nyss framliölls, till uppgift 

 dels att uppbära den öfre fruktleden, dels att leda närings- 

 ämnen till densamma. F dessa fall öfverensstämma båda 

 arterna med hvarandra. Till detta måls uppnående syfta 

 äfven de förändringar, som inträda hos fruktämnets nedre del 

 under dess utbildning till fruktens nedre led. Men med afse- 

 ende på sättet för denna uppgifts förverkligande framträda hos 

 de båda arterna en del olikheter, som visa sig i en olika stark 

 utveckling af de väfnader, som hos hvardera arten utbildas för 

 den ena eller andra af dessa uppgifter. 



Hvai först den stödjande väfnaden beträffar, får den, så- 

 som vi sett, en mycket starkare utveckling hos H. rugosnm än 

 hos C. hisjianica. Hos den förra arten uppträder på frukt- 

 stadiet ett sammanhängande och af mekanisk väfnad bestående 

 band, som har sin plats i fruktledens yttre del. Hos C. hispa- 

 nicn är det endast i dennes centrum, som rent mekaniska väf- 

 nader anträffas. Dessa äro derjemte af mycket mindre styrka 

 fin hos föregående art. Men som den nedre fruktleden hos C. 

 Mspanica består af en kompakt väfnadsraassa, hos R. rugosum 

 deremot innesluter en hålighet, så kan hos den förra arten 

 den större väfnadsmassan ersätta den mindre starka utbild- 

 ningen af mekanisk väfnad. Ersättning härför kan äfven till 

 en del lemnas af epidermisväfnaden, hvars cellers ytterväggar 

 efter pollinationen antaga en betydlig tjocklek och således 

 bilda ett ganska kraftigt pansar kring fruktledens öfriga väf- 

 nader. Detta epidermala pansar med sitt ytliga läge är från 

 mekanisk synpunkt af vigt såsom åstadkommande böjfasthet, 

 som deremot i mindre mån framkallas genom den i fruktledens 

 centrum belägna, rent mekaniska väfnaden, hvilken har det 

 läge, som mekaniska väfnader pläga intaga i för slitfasthet 

 bygda organ. Slitande krafter skulle äfven här hos C. Mspa- 

 nica kunna hafva något inflytande på den nedre fruktleden, 

 ty den och det i dess förlängning liggande fruktskaftet, som 

 ha att uppbära den tunga, öfre delen af frukten, bilda i all- 

 mänhet en rätt stor vinkel med stammen. Hos R. rugosum 

 åter har frukten en mera upprätt ställning, hvadan frukt- 

 skaftet och den nedre fruktledeu här mer tagas i anspråk för 

 böjfasthet. Den mekaniska väfnaden har här ock ett mycket 

 mera ytligt läge än hos G. hispanica. 



För ledningsväfnaderna gäller, hvad de specifikt vatten- 

 ledande beträffar, samma förhållande som för de rent meka- 



