BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 19: AFD. III. N:0 1. 9 
till dem har granen sällat sig; furan har först fått rymma 
fältet, och slutligen har äfven eken dukat under. I eklagrets 
botten träffas, såsom förut omnämndes, ymniga furubarr och 
kottar; derefter barr af både fur och gran samt till sist i 
bäddens öfversta del lemningar af gran. På ett ställe i pro- 
filen märkes tydligt, huru eken och dess vegetation vunnit 
öfverhand: granlemningarne försvinna fullständigt och först 
ett par decimeter högre träffas de ånyo. De sista återstoderna 
af ekfloran, som jag funnit, äro ett par hasselnötter, tagna 
vid 3 de. djup under ytan. Hasseln är ju också bekant för 
sin förmåga att hålla sig qvar i långa tider, sedan nästan alla 
andra element i ekens flora försvunnit från en nejd. 
Vi hafva redan anmärkt, att åsen så godt som fullstän- 
digt saknar all trädvegetation, och den har med all säkerhet 
under mycket lång tid gjort så: de lågländta marker, som på 
de öfriga sidorna omgifva Svartekärret, äro bevuxna med gran 
och fur eller med blandskog. Först i Tabergsåns dalgång upp- 
träder ekfloran med sin för trakten egendomliga, rika sam- 
mansättning. 
Just i sammanhang härmed kunna vi ej underlåta att om 
också i allra största korthet yttra några ord om ekens och 
dess floras i många afseenden egendomliga utbredning på små- 
ländska höglandet. Det blir då äfven nödvändigt att först 
kasta en blick på den glaciala och subglaciala vegetationens 
fördelning inom samma område, hvarvid vi följa den indel- 
ning af skandinaviska florans utvecklingshistoriska element, 
prof. KJELLMAN framstälde vid sina föreläsningar 1 Upsala 
våren 1886. 
Af Sveriges 387 glacialväxter träffas 1 Smålands hög- 
ländtare trakter 159 arter eller 41 4; bland dessa äro 141 eller 
88.7 4 allmänna, och de öfriga eller 11.3 4 sällsynta eller 
spridda. Likaledes växa bland våra 325 subglaciala växter 
281 eller 86.5 4 inom samma område; bland dem äro 219 
(78 4) allmänna och 62 (22 4) spridda eller sällsynta. Sam- 
manslå vi dessa båda florors element, så befinnes att af våra 
712 glaciala och subglaciala arter ej mindre än 61.7 4 före- 
komma å Smålands högland, af hvars vegetation de utgöra 
vid pass två tredjedelar. Landskapet gör sålunda verkligen 
skäl för namnet »ett Norrland midt i Göta rike». Ej mindre 
än 814 4 äro allmänna; återstoden 18.6 4 sällsynta eller 
spridda. Bland dessa glaciala och subglaciala beståndsdelar 
