IA ROB. TOLF, GRANLEMNINGAR I SVENSKA TORFMOSSAR. 
Om — hvilket ju är högst sannolikt — eken invandrat 
före den postglaciala säkningen samt varit det herskande skogs- 
trädet under denna, då ju enligt GUNNAR ANDERSSON »den 
varmaste perioden i Skandinaviens klimat i stort sedt varit rå- 
dande»,! så bör naturligtvis torflagret med eklemningarne vid 
Flahult hafva uppkommit just under denna tid. Nåväl den rika 
floran som den ovanliga ymnigheten af växtrester vittnar om, 
att förutsättningarne för denna floras trefnad måtte varit syn- 
nerligen gynsamma. Derom talar äfven den seghet, med hvil- 
ken eken och den henne åtföljande vegetationen kunnat hålla 
sig qvar, på samma gång kämpande mot furan och sjelf an- 
gripen af granen, hvilken tydligen infunnit sig ännu medan 
ekväxtligheten stod på höjden af sin utveckling. Jag skulle 
således för min del vara böjd att antaga, att granen in- 
vandrat till småländska höglandet, innan ännu den 
postglaciala sänkningen var fullt afslutad, och jag har 
stora anledningar att tro en snar framtid skola bekäfta denna 
min förmodan. 
Några lemningar af rent arktiska växter hafva icke hit- 
tills anträffats i trakten. Jag skulle dock såsom sådane vilja 
anse de blad af Betula nana, som jag funnit i vestra Svarte- 
kärret i torf omedelbart öfver en starkt jernhaltig sand. Det 
är visst och sant, att Betula nana är en af de mest seglifvade 
relikttyper som finnes: den träffas lefvande ännu flerestädes i 
Småland +t. ex. på Dummemosse, vid Lannaskeda (tillsammans 
med Saxifraga Hirculus), vid Södra Vi (med Salix myrtilloides), 
vid Stockaryd o. s. v. men säkerligen ingenstädes ymnigare 
och frodigare än på Ryssebo mosse nära Ingatorp, der den 
förekommer lika rikligt och lika vackert utbildad som på 
någon lappländsk myr, och hvarest den äfven anträffas sub- 
fossil från ytan ända ned till ett par meters djup i torfven. 
Från den nyssnämnde Flahultsmossen torde den deremot för- 
svunnit ganska snart, ty blott i det starkt jernhaltiga botten- 
lagret har jag funnit spår af den, men ej i den öfriga torfven, 
fastän denna är särdeles lämplig för bevarandet af blad. Jön- 
köpingstrakten eger för öfrigt ej så få relikter af en flora 
med mera nordlig prägel än dess nuvarande; sådane äro bland 
andra: Asplenium viride, Echinospermum deflexum, Salix phy- 
licifolia Xx cinerea, Salix hastata, Jungermannia Kuntzei, gran- 
1 Geol. Fören. Förhandl. Band 14. Häftet 6. Sid. 518 o. 519. 
