BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 19. AFD. III. N:o1. 27 
ned åt Storsjön. De förstnämnde torfmarkerna bestå till största 
delen af typisk starrtorf med vexlande djup, hvilande på botten 
af ganska olika beskaffenhet; den utgöres nemligen än af sand, 
än af lera eller bleke. A denna mosse iakttogos följande lager- 
förhållanden: 
1. Lera, något sandblandad. Häri anträffades: 
Dryas octopetala, fyra väl bibehållna blad. 
Betula nana, blad. 
Phyllodoce coerulea, flere blad. 
Populus tremula, barkbitar. 
2. Gytja, föga mäktig, men innehållande ymniga barr 
FOEETET 
3. Torf, 0.8 m. mäktig, bildad af starr och dylika växter 
samt väl förmultnad. Omedelbart öfver gytjan, medan ännu 
växtlemningare voro mindre sönderdelade, funnos talrika barr 
och kottar af Picea excelsa tillsammans med samma slags åter- 
stoder af Pinus silvestris. Derjemte innehöll torfven bark, 
grenar och bladfragment af björk. Längre upp mot ytan 
förekom granen allena, men något sparsammare; barr och 
kottar iakttogos. 
Ångermanland. 
Mellan Löfberga och Hotings skjutsstationer samt mellan 
senare stället och Rörström fans gran 1 flere mossar, alltid 
underlagrad af fur. Så t. ex. nära den senare platsen, der 
den starkt multnade torfven innehöll följande lager nedifrån 
uppåt: 
Grus. 
Torf med björknäfver och videblad, 0.3 m. 
Torf med talrika furukottar 0.3 m. 
Torf med ymniga granlemningar 0.6 m. 
Här voro resterna af gran ungefär lika ymniga som vid 
Mattmar eller Lit och hade allt utseende af att vara mycket 
gamla: såväl kottar som barr voro alldeles plattryckta. 
Lappland. 
Lafsjön i Dorotea socken. Åter en mosse, som — fastän 
mindre gifvande hvad arter beträffar — dock var i flere af- 
seenden af stort intresse. Ena delen af myren hvilar dels på 
