BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 19. AFD. III. N:O I. 31 
Det med all sannolikhet förr befintliga större afloppet för 
tjärnen är nu reduceradt till en liten trögt flytande, af torf- 
marker ofta afbruten bäck. 
Förhållandena vid Orgnäs åskådliggöras af närstående 
kartskiss och profil. 
Vesterbotten. 
Bahlsjö i Bjurholms socken. Utefter Bahlsjöån, hvilken 
utrinner i Öreelf, finnas vidsträckta torfmarker, hvilka delvis 
äro så väl uttorkade och förmultnade, att de antagit utseende 
af vanlig sidländt ängsmark. Till stor del hvila de på en 
med ymniga roströr och jernhaltiga konkretioner fyld lera, 
hvilka bildningar ofta voro afsatta kring någon växtdel. Lager- 
förhållandena voro här följande: 
1. Lera med växtlemningar. Bestämbara voro: 
Equwisetum cefr. silvaticum, grenar. 
Betula sp., qvistar. 
Pinus silvestris, barr, barkflarn. 
Picea excelsa, barr samt öfre delen af en kotte. 
Polytrichuwm sp. 
2. Starrtorf. Denna, som till 0.6 m. höjd täckte leran, 
var ytterst väl förmultnad och saknade bestämbara växtlem- 
ningar. 
De i leran anträffade återstoderna togos i ett lager, inne- 
fattande dess två öfversta decimeter, samt voro just ej så 
sparsamma, men deremot ytterst bräckliga och svåra att ut- 
preparera. Kotten synes hafva varit liten och fint bygd, 
hvilket äfven varit förhållandet med de festa 1 norrländsk 
mosstorf tagna grankottar, med undantag af dem som an- 
träffades i Sphagnumtorfven vid Åsele. — 
Tillsammans iakttog jag under sommaren 1892 gran i 18 
norrländska torfmossar, fyndet i leran vid Bahlsjö oberäknadt. 
De här ofvan anförda förekomsterna voro dock de vigtigaste; 
på öfriga ställen uppträdde granlemningarne på högre nivåer 
i torfbädden och alltid underlagrade af furulemningar. En 
närmare redogörelse för dessa fynd kan derför utan vidare 
underlåtas, allrahelst som förhållandena i öfrigt icke företedde 
något vidare anmärkningsvärdt. 
