BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 19. AFD. II1. N:0 2. 23 
på grund af beskrifningen man bör kunna antaga ÖESATIs art 
såsom syn. med ofvanstående Podospora. 
Rosellinia. 
R. atrofusca (BERK. et CURT.) — Spheria atrofusca B. et CURT. 
Syn.: Spheria atrofusca B. et Curt. in sched. 
Fuckelia atrofusca B. et Curt. in herb. BERK., Cooke Grev. XII p. 51. 
Melogramma atrofusca CooxE Grev. XIII p. 108. Syn. Pyr. 
Anthostoma atrofuscum BERrRL. et VocGL. Addit. p. 46. 
Hypozxylon atrofuscum Er. et Ev. N. A. P. p. 656. 
Perithecia in acervulis, varia forma, irregulariter rotun- 
datis 1—2 mm. diam. vel elongatis 10 = 1 mm., per perider- 
mium erumpentibus, lacinliis ejusdem cinctis, congesta, inter- 
dum stromate basilari fere conjuncta, vel basi in pseudo- 
stromate fusco, pustulatim elevato, 3-pluria innata, globoso- 
conica, papillata, nigra, demum fuscescentia et superiore parte 
excussa, carbonacea, plicato-rugosa, 150—300 u circ. diam. Asci 
cylindracei, superne obtusi, conice incrassati, deorsum longius- 
cule pedicellati, 93—105 = 9—11 u. Sporidia plerumque ellip- 
soidea vel ovoidea, interdum rotundata, sepeque perpaullum 
angulata, utringue obtusa vel fere acutiuscula, guttulata, sim- 
plicia, olivaceo-fusca, 12—14 = 6,5—7,5 u. Paraphyses ascos 
säbequantes graciles. — Hab.: »In Rhoe glabra. Virginia.» 
(In sched.) — Tab. I. Fig. 11. a—d. 
Vid afgörandet af, till hvilket slägte denna omtvistade art 
skall föras, kunna tydligen genast såväl Fuckelia som Melo- 
gramma lämnas ur räkningen. Det förra uppställdes utan 
diagnos af NITscHKE 1 FUCKELS Symb. p. 224. De arter, som 
sedan förts dit, om man wundantager de af CooKE (anf. st.) 
nämda, höra alla till underslägtet Lopadostoma af Amntho- 
stoma, dit äfven denna art närmast skulle föras; och hvad 
Melogramma beträffar, har ju detta slägte ett verkligt stroma 
och fersepterade långa sporer. Vid jemförelse med de ty- 
piska formerna för den Valsa-liknande Anthostoma-gruppen 
(Lopadostoma), dit denna gifvetvis skulle höra, då något stroma 
diatrypeum ingalunda finnes, visar sig en bestämd olikhet 
först och främst derutinnan, att stromat hos denna är föga ut- 
veckladt och aldrig mera än basilärt, dels är vidare, och detta 
