d4 STARBÄCK, SPHAERIACEAX IMPERFECTE COGNITA. 
Spheria Lonicere Sow., PLowr. Rbh. F. E. 1937. 
Leptospheria Emiliana FABRE Spher. Vaucl. Ann. Sc. Fr. IX 1878 
p- 90. 
Trematospheria mastoidea WiNt. d. P. II p. 274. 
Conispheria Friesii Coore Grev. XVI p. 87. 
Perithecia sparsa vel laxe gregaria, plerumque diu tecta, 
ostiolo tantum prominula, demum erumpentia, interdum ad 
matricem laxiorem ab initio magis superficialia, e basi appla- 
nata, ligno adfixa, conica vel globoso-conica, corticem annulatim 
elevantia, papilla distineta, conica, primum acutiuscula, demum 
disciforme, poro lato pertusa preedita, nigra, levia, coriaceo- 
carbonacea, cire. 1/.—-?/, mm. diam. Asci lineariter cylindracei, 
fere sessiles vel breviter pedicellati, sursum detruncati vel 
rotundato-detruncati, relativiter pauci, paraphysibus obval- 
lati, 96—120 = 7—538 u. Sporidia ellipsoideo-oblongata, utringue 
obtusa, endoplasmate tripartito, deinde biseptata, rarissime si 
umquam, septo medio addito, octona, recte vel suboblique mo- 
nosticha, 12—15 = 6,5—7,5 u. Paraphyses quam numerosis- 
sime et gracillime, ramoste, ascis duplo magisve longiores. — 
Held MEN 
Då denna art ehuru namngifven af så många författare 
ännu ej blifvit riktigt beskrifven har jag lemnat ofvanstående 
i flera fall fullständigare diagnos. NACCARDO Syll. II p. 214 
säger t. ex. »paraphyses asci longitudine» och WINTERS afbild- 
ning (anf. arb. p. 262, fig. 8) ger samma föreställning, under 
det att alla de exemplar jag undersökt visa asci alldeles om- 
gifna af ytterst talrika, elegant krökta och greniga parafyser, 
som ofta uppnå mer än dubbla ascuslängden. Hvad åter 
växtsättet beträffar vexlar detta ganska betydligt; så äro pe- 
rithecierna på naken ved ifrån början mera ytliga, dock alltid 
med nästan halfva peritheciet insänkt, under det, att hos de 
på t. ex. Lonicera växande, perithecierna, till en början all- 
deles täckta af barkfibrerna, till följd af dessas lösa samman- 
hang lättare bryta fram och slutligen bli nästan fria. De på 
Viburnum växande äro nästan ständigt med undantag af myn- 
ningen täckta af barken. Vi finna sålunda i detta afseende en 
variation påtagligen beroende af substratets olikhet. Lämp- 
ligheten att föra denna art till Trematospheria blir under så- 
dana förhållanden starkt ifrågasatt. Såväl FUucKEL, slägtets 
auctor, som WINTER sjelf och andra betona såsom bestämmande 
genuskaraktär »perithecia superficialia vel subsuperficialia»; 
