40 STARBÄCK, SPHAERIACEZ IMPERFECTE COGNITA. 
och Pyrenoplhora förekomma enligt honom arter med peri- 
thecier af seclerotieartad karaktär. Just denna egenskap är 
det som för FrIirEs (S. V. S. p. 397) blir den vigtigaste, då 
han uppställer slägtet, såsom hans diagnos »Nucleus serotinus 
in stromate ceraceo-indurato (Sclerotioideo) . . . immersus» 
också tydligen angifver. FUCKEL (Symb. p. 214) har samma 
uppfattning, men här insmyger sig olyckligtvis äfven hårig- 
heten 1 genusdiagnosen: »Aussen mehr oder weniger steif be- 
haart.» WINTER gillar visserligen icke den princip, som ledt 
NACCARDO, utan anser Pyrenophora endast vara en Pleospora 
underordnad grupp (d. P. II p. 512), men då omfattande såväl 
gruppen med »Perithecien von häutig lederartiger Consistenz>, 
som den med »Perithecien von derber, sclerotienartiger Be- 
schaffenheit». BERLESE, som så vidt jag vet senast behandlat 
detta slägte i sin storartade >»Monografia dei Generi Pleospora, 
Clathrospora e Pyrenophora» (Nuovo Giorn. Bot. It. XX 1888), 
der man äfvenledes får en fullständigare historik än den här 
meddelade, ställer sig naturligtvis på SACCARDOS ståndpunkt och 
anger så bestämdt, som man kan önska sig, genom sin diagnos 
(anf. st. p. 207): »Perithecia . . . setis rigidis, divergentibus, 
atris, longis apice vestita, nunc dura sclerotioidea, nunc coriaceo- 
membranacea», att han anser enda skilnaden mellan Pleospora 
och Pyrenophora ligga i det senare slägtets hårighet, under det 
han (p. 206) förklarar: »Il carattere dei periteci scleroziacei 
ha per me un importanza secondaria a quello dell” indumento 
pelloso . . >» För mig ställer sig saken annorlunda. I all- 
mänhet förefaller det mig, som om de karaktärer, peritheciets 
struktur erbjuder, skulle vara af större systematisk rang, så- 
ledes mer lämpliga att använda vid konstituerandet af slägten 
eller högre systematiska enheter, än sådana, som tillhöra peri- 
theciets yttre: såsom dess beklädnad, dess växtsätt ete. Tyvärr 
äro de anatomiska karaktärerna ännu inom Pyrenomyceterna 
nästan okända, så att något bevis för min åsigt 1 detta fall, 
ej föreligger; men inom Discomyceterna, der man till följd af 
sporernas inom stora grupper enahanda beskaffenhet har fått 
se sig om efter andra karaktärer, ha isynnerhet på sista tiden, 
jag behöfver blott nämna REHMs, men före honom äfven KAR- 
STENS arbeten, de karaktärer, som konstituerat skilnaden mellan 
större eller mindre afdelningar, ofta nog hemtats från anato- 
mien. Om vi i föreliggande fall anställa en opartisk jemförelse 
mellan Pleospora chrysospora NIESSL och Pl. vulgaris NIESSL 
