88 STARBÄCK, SPHAERIACEJ IMPERFECTE COGNITA. 
vel mutua depressione angularia, papillata, fusco-atrata vel 
fusco-nigra, ostiolo discolore badio-murino, pulverulento-rugosa, 
contextu pseudoparenchymatico, coriaceo-mollia, !j,—!/, mm. 
diam.; basi insidentia subiculo fusco-badio, sub cortice longe 
lateque nidulante, etiam inter perithecia non confluentia tex- 
turam mollem et reticulatam formante. Sporulzee ovoideze vel 
ellipsoideze, muriformiter divise, transversim 4—5(—7) sep- 
tate, uno alterove septo longitudinali addito, fusco-olivascentes, 
17—25 = 7,5—--10 u. Basidia vix visibilia; breviter fusoidea. 
2 MAL PV RANG RE 
De exemplar, som i härvarande herbarium ligga under 
namnet Sph. fissa PErs., och efter hvilka min beskrifning ut- 
arbetats, äro insamlade och bestämda af FRIEs och inrymmas 
mycket väl under PERS00nNs beskrifning (anf. st.) liksom äfven 
under FRIES” (anf. st) Deremot öfverensstämmer den icke med 
Fries” beskrifning å Dichena S. V. S. p. 402, der det heter: 
»Perithecia clausa, rima longitudinali dehiscentia»; dessa äro 
tydligen »papillata», och ehuru PERSO00N tillägger »demum de- 
hiscentia», så får denna bestämmelse en gifven inskränkning, 
då han säger »valde matur2&e fisse sunt et hiant,. Hvad som 
hufvudsakligen gör mig böjd att identifiera föreliggande exem- 
plar med PERS0ONS art, skulle vara auctors uttryck »basi vi- 
dentur subiculo pulveraceo-badio insidere», som FRIES S. M. II 
p. 424 kallar »stroma villoso-furfuraceobadium>». Emellertid 
anger HAzsLINSKY (Die Spheerien der Rosa p. 5 och 6) angå- 
ende de båda former, han ger artnamnet fissa och hvilka han 
för dels till Dichena dels till Hendersonia, men som af SAc- 
CcARDO Syll. III p. 424 föras till samma art Hendersomia fissa, 
samma kännetecken såsom utmärkande: »Ihre perithecien sitzen 
auf einem rauh-grauen, filzigen im Alter braunen mycelium.» 
Allt detta gör det ytterst sannolikt, att den Persoon-Friesiska 
arten innefattar alla nu här omnämnda former med undantag 
af Dichena FR. — Då byggnaden hos denna art fullkomligt 
öfverensstämmer med den vanliga byggnaden hos arterna af 
Cucurbitaria, ligger den förmodan nära till hands, att de här 
ifrågavarande formerna genetiskt sammanhänga med någon 
art till detta slägte. 
