98 STARBÄCK, SPHAERIACEZ IMPERFECTE COGNITA. 
minute, olivacere, continue, ovoider vel fere globosre, 4=2 u; 
ubi autem gignuntur, non vidi. — Tab. IV. Fig. 76 a—c. 
Den bestämda, tydliga Leptostroma-strukturen hos denna 
form gör hvarje tvekan att föra densamma till denna grupp 
omöjlig. Från öfriga hit hörande arter skiljer den sig likväl 
isynnerhet genom den egendomliga formen på perithecierna, 
hvilka hufvudsakligen genom den utbredda basen visa sin slägt- 
skap med gruppens typiska representanter. Dessa senare ha 
endast ett halft vanligen sköldlikt perithecium och sakna 
i allmänhet ett utprägladt, papillformadt, af en por genom- 
borradt ostiolum, som deremot hos denna 1 samband med den 
tillplattade basen ger svampen dess egendomliga utseende. Här- 
till komma vidare de flersepterade, färgade sporerna, en spor- 
form för så vidt jag vet hittills okänd inom Leptostromacere 
och sålunda ensamt 1 och för sig, om man följer SACCARDOS 
system, nödvändiggörande bildandet af ett nytt slägte, ja till 
och med en ny afdelning, »Pheophragmice», subordinerad under 
Phragmospore Sacc. — Det ringa materialet har tyvärr hin- 
drat mig från en utförligare beskrifning. 
Dinemasporium. 
D. decipiens (DE Not.) Sacc. — Spheria nigrita ScHW. 
Syn.: Spheria mygrita ScHw. N. A. F. 1735. 
Ezxcipula decipiens DE Nor. Att. Ace. Tor. Ser. II, 10 p. 170. 
Dinemasporium decipiens Sacc. Mich. II p. 282. 
Vid jemförelse mellan af SAccARDo i Myc. Ven. 529 ut- 
delade exemplar af Dinemasporium decipiens och de Schwei- 
nitzka exemplaren af Spheria nigrita visa sig dessa fullkom- 
ligt identiska. 
Eget nog nämnes icke ens i SACCARDOS i öfrigt goda och 
utförliga beskrifning (Syll. III p. 685) något om »perithecier- 
nas» egendomliga byggnad, som skulle förtjena en alldeles sär- 
skild undersökning. Denna är af ytterst lös beskaffenhet och 
prosenchymatisk natur, så till vida som väggarna äro helt och 
hållet bildade af löst intill hvarandra stälda, något hopklibbade 
hår, hvilka så småningom synas öfvergå inåt i basidierna. 
Dessa senare blifva nemligen ju längre utåt man kommer mer 
