6 ELIASSON, SEKUNDÄRA, ANATOMISKA FÖRÄNDRINGAR. 
blommor är deras roll utspelad i och med dennas slut, ja i 
vissa fall till och med före densamma. TI de fall, då de hafva 
någon betydelse efter blomningen, visar sig denna dels uti 
det skydd, som de kunna erbjuda den i utveckling stadda 
frukten, dels derutinnan, att de utbildas till spridningsorgan 
för denna. De faktorer, som kunna inverka mer eller mindre 
skadligt på fruktämnet under dess utbildning till frukt, äro af 
flera slag: såsom sådana ha vi att anse hastiga temperatur- 
omvexlingar, för stark transspiration, för mycken väta, para- 
sitsvampars och djurs angrepp o. s. v. Utbildningen af 
skyddsmedlen för den unga frukten måste således gå i olika 
riktningar, men på grund af den i naturen herskande princi- 
pen att med användande af det minsta möjliga material: 
uppnå den största möjliga effekt kan ofta samma organ 
göra tjenst i mer än ett fall och skydda fruktanlaget mot 
ett flertal af de inflytelser, som kunna inverka skadligt på 
detsamma. I ett stort antal fall har den unga frukten intet 
annat skydd än den kan bereda sig sjelf; detta framträder 
då i byggnaden af dess vägg. 
Att frukten, i synnerhet under den första perioden af sin 
utveckling, har behof af att på ett mer eller mindre fram- 
trädande sätt skyddas mot en mängd ogynnsamma omständig- 
heter, tyckes först på senare tiden med full tydlighet ha fram- 
ställts af de botaniska författarne. TH. M. FrIEs (12 p. 8) 
uttalar sig fullt tydligt i ofvannämnda riktning. Samma 
tanke finnes sedermera framställd af fera författare, bland 
andra af LINDMAN (24) och REICHE (32). Bådas arbeten gå 
företrädesvis ut på att framställa de förändringar, som efter 
pollinationen ega rum inom de bladkransar, som bilda 
blommans hylle, och att framhålla den betydelse, som dessa 
ega såsom bildande ett skydd för frukten under dess utveck- 
ling. Isynnerhet uttalar sig den förstnämde (24 p. 60) klart 
och tydligt för, att hyllets förnämsta uppgift efter blomningen 
är att »tjena fruktanlaget till skydd». Hyllebladens för- 
hållande efter pollinationen har äfven varit föremål för HANS- 
GIRGS (16) uppmärksamhet. TIfrågavarande författare har dock 
speciellt fäst sig vid de rörelser, som de och blomskaften ut- 
föra efter blomningen och som han förklarar framkomna dels 
för att bereda frukten skydd, dels för att underlätta dennas 
spridning. Mera enstaka uppgifter om hyllebladens förhållande 
under den tid, då fruktens utbildning försiggår, påträffas 
