20 ELIASSON, SEKUNDÄRA, ANATOMISKA FÖRÄNDRINGAR. 
utsträckning är i allmänhet tangential, de äro något större 
än A:s celler (23 x 26 wu); väggen är tunn (ungef. 1,5 u). 
Hela partiets utsträckning i radial riktning belöper sig till 
50 u. Detta i snittets medianplan. Om denna liksom om de 
öfriga väfnaderna gäller, att ut mot bladets kant aftager 
dess mäktighet allt mer och mer på samma gång som antalet 
af dess cell-lager minskas. Innehållet är formlöst. 
Snittets midtelskikt bildas utaf en väfnad (C), hvars 
celler äro mer eller mindre kantiga, försedda med tunna väggar 
(1 u 1 tjocklek), trånga lumina (cellernas storlek i medeltal 
12 x 12 u) och formlöst innehåll; intercellularrum saknas. Väf- 
nadens mäktighet utgör 157 u, fördelade på omkr. 15 cell-lager. 
Rummet mellan denna väfnad och epidermis å bladets 
insida intages af klorofyllparenkym (D), som uppträder med 
en största mäktighet af 105 u, fördelade på 6 lager af rundade 
eller vanligen elliptiska celler med tunna väggar (omkr. 1 u 
i tjocklek). Cellernas storlek är 1 medeltal 18 x 19 u. 
Epidermis å bladets insida (E), som ligger närmast innan- 
för assimilationsväfnaden, består af mindre celler än A, som 
dessutom i motsats till det hos denna senare väfnad rådande 
förhållandet ha sina lumina i allmänhet utdragna 1 radial rikt- 
ning. Måtten äro här 17 Xx 13 u. Väggarne stå här i samma 
förhållande till hvarandra som hos A, ytterväggen är något 
tunnare än hos A (i medeltal 4,5 u tjock), innerväggen har 
en tjocklek af 2,75 u, sidoväggarne äro tunnare än hos A 
med en tjocklek af omkr. 1 u. Partiets celler tjena stundom 
till utgångspunkt för trikomer, som äro uppbygda af en enda 
cell och försedda med förvedade väggar. Egentligen är hela 
trikombildningen blott en utbugtad epidermiscell. 
Ett dorsiventralt längdsnitt (fig. 4) genom ett parti, som 
ungefär motsvarar det, hvarifrån snitt 1 är taget, visar föl- 
jande förhållanden. A:s celler äro, fastän obetydligt, sträckta 
i bladets längdriktning. Samma sträckning visa äfven B:s 
celler, som i allmänhet ha en rektangulär form och äro för- 
enade med hvarandra utan intercellularrum. Såsom förut är 
omtaladt, uppträder B med 2—3 lager af celler. Dessa visa i 
allmänhet olika längdförhållanden i olika lager, så nämligen, 
att cell-längden i medeltal blir större hos det lager, som ligger 
djupare in, än hos ett, som har sitt läge närmare bladets utsida. 
C har långsträckta celler med tunna väggar, smalt lumen och 
mer eller mindre snedt stälda tvärväggar, är således af kam- 
