26 ELIASSON, SEKUNDÄRA, ANATOMISKA FÖRÄNDRINGAR. 
stadium; deras klorofyllhalt har minskats i betydlig grad och 
på många ställen helt och hållet försvunnit. Cellväggarnes 
tjocklek är deremot densamma som på snitt 1. Cellernas di- 
mensioner äro 27xX35 u. 
B har såsom förut 2—3 lager af celler, hvars storlek är 
något större än å snitt 1. Cellväggens tjocklek är som förut 
1,5 u. Cellernas storlek är i medeltal 40 x 45 u och hela 
väfnadens mäktighet i dorsiventral riktning håller sig vid 
pass 105 u, är således dubbelt så stor som 1 föregående fall. 
C eller det parti, som bildar bladets midtelskikt, har i 
motsats till de öfriga väfnaderna undergått en mycket stor 
förändring, som visar sig icke blott deruti, att cellernas ut- 
sträckning i tvärgenomskärning ökats (den är i medeltal 
19 Xx 10 u), utan äfven och hufvudsakligen derigenom, att deras 
väggars tjocklek tilltagit i mycket betydlig grad; den belöper 
sig härstädes till omkr. 4 u'!, under det att den i föregående 
fall var 1 u. Hela väfnaden har helt och hållet ändrat 
karakter; dess förut kambiumartade beskaffenhet har försvun- 
nit och efterträdts af en typiskt bastartad. Cellernas form är 
å längdsnitt långsträckt med tillspetsade ändar; väggarne äro 
fasta, förvedade och genomdragna af porer (se fig. 24). Väf- 
naden bildar å båda sidor om bladets medianplan ett mäktigt 
band, som med småningom aftagande mäktighet sträcker sig 
ut mot bladkanten. Innan det uppnår denna, bildar det dock 
närmast densamma några tunna, isolerade partier. I median- 
planet äro de båda hälfterna af bastbandet förbundna genom 
en smal brygga af bastceller. Denna gränsar intill väfnaden 
B. Väfnadens största mäktighet, som visar sig något på 
sidan om medianplanet, är 355 u, fördelade på ungefär 19 
cell-lager. 
D har en största mäktighet af 120 u, således endast obetyd- 
ligt större än under blomstadiet; antalet cell-lager är likaledes 
ungefär detsamma (7—8). Cellernas dimensioner äro 15 x 19 
u. Deras utsträckning i tangential riktning är något större 
än förut och väfnaden tycks ha blifvit hoppressad mellan 
bastbandet och insidans epidermis. En dylik hoppressning tycks 
äfven ha egt rum hos E, ty dess celler äro försedda med i 
tangential riktning sträckta cell-lumina (detta är dock egent- 
ligen fallet blott ett stycke å ömse sidor om bladets median- 
! Här liksom förut antyder måttet tjockleken hos den för 2:ne celler 
gemensamma väggen, således afståndet mellan 2:ne närbelägna cell-lumina. 
