BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND. 19. AFD. III. N:0 3. 53 
riktning tilltager, ju mera det aflägsnar sig från bladspetsen; 
att det till slut upplöses i mycket små, isolerade partier, som 
förlora sig och försvinna uti blomfästet; att de båda band, 
som tillsammans bilda O-partiet, äro skiljda åt under största 
delen af sin längd och att en förening mellan dem kommer 
till stånd endast å en kort sträcka genom en öfver det mediana 
kärlknippet mellan dem spänd brygga af bastceller (detta 
sker på det 20:de snittet, som är taget något ofvanför bladets 
bas, som deremot genomskäres af följande snitt (eller 21); 
att första antydan till det inre bastbandets uppträdande fram- 
kommer derigenom, att E uti sin mediana del får förvedade 
cellväggar (detta sker på det 18:de snittet); att detta band 
ökas 1 mäktighet ned mot bladbasen för att slutligen ungefär 
samtidigt med det yttre bastbandet gå sitt försvinnande till 
mötes; att ofvan bladets halfva höjd uppträder på det mediana 
kärlknippets insida en mindre beläggning af bastceller, som 
dock har en kort varaktighet och sedermera tycks ersättas 
af en mindre dylik på dess utsida; och till slut, att blomfästet 
har samma enformiga byggnad som förut skildrats hos de 
föregående arterna. 
Dessa trenne i det föregående afhandlade arter höra alle- 
sammans till den afdelning af slägtet Crepis, som går under 
namn af Barkhausia, och äro de enda af ifrågavarande grupps 
arter, som jag haft tillfälle att undersöka. Detsamma tycks 
äfven ha varit händelsen med DANIEL (10), emedan han af de 
Barkhausia-gruppens arter, som han undersökt med afseende på 
holkbladens byggnad, omnämner endast dessa trenne. De 
resultat, som hans undersökningar öfver dessa lemnat, afvika 
i någon mån från dem, hvartill jag kommit. Han säger näm- 
ligen å sid 33: >»Dans les B. alpina, B. rubra, B. foetida on 
trouve une bande hypodermique supérieure épaisse en face 
du faisceau médian, nulle sur les cötés». Efter hvad jag har 
funnit, är detta fallet blott hos de båda sistnämnda arterna; 
C. alpina deremot har, enligt hvad figur 27 visar, det inre 
stereombandet utsträckt mycket långt 1 tangential riktning 
ända ut till bladets kant, och i dettas laterala delar har det 
till och med en större mäktighet än 1 de mediana; dess för- 
vedning i de förra partierna är deremot svagare än uti de 
senare. Vidare säger han å samma sida: »une bande hypo- 
dermique inférieure . . . complete l'appareil de soutien». Ofvan- 
stående uttryck »hypodermique» kan lätteligen ge anledning 
