J4 ELIASSON, SEKUNDÄRA, ANATOMISKA FÖRÄNDRINGAR. 
till en missuppfattning i afseende på de förhållanden, hvar- 
under det yttre eller undre stereombandet uppträder, ty äfven 
om man räknar de delar af B-partiet, som ha att uppvisa 
förvedade och förtjockade cellväggar, till stereomet, så når 
detta blott i ett enda fall, nämligen hos OC. foetida (se fig. 
33) ut till epidermis å bladets yttre eller undre sida och här 
endast under en ringa del af sitt lopp, nämligen i bladets 
mediana del, hvaremot den öfvervägande delen af stereom- 
bandet, som hufvudsakligen representeras af C-partiet, skiljes 
från epidermis genom B:s celler, som till sitt fertal förblifva 
tunnväggiga. Och hos C. alpina, som af de trenne arterna 
har det kraftigast utvecklade stereombandet, är detta alltid 
och öfverallt skiljdt från den yttre epidermis genom B:s tuun- 
väggiga celler. Sjelf karakteriserar han å sid. 22 sin första 
stereomtyp eller det s. k. stéréome hypodermique med följande 
ord: »Le stéréome appartient exclusivement å l'appareil tégu- 
mentaire. Pour cela il faut et il suffit que les tissus qui le 
composent touchent å I'épiderme», hvilket såsom vi funnit ej kan 
sägas vara fallet hos alla tre arterna. Hos C. foetida går, såsom 
vi sett, förvedningen och förtjockningen af B-partiets cellväggar 
ända ut till dess yttersta cell-lager, hos C. rubra skulle detta 
möjligen kunna förekomma, men hos C. alpina torde det aldrig 
vara fallet. Hos den senare arten torde det ifrågavarande 
stereombandet snarare böra räknas till den 3:dje af DANIEL upp- 
stälda stereomtypen, hvilken han benämner »stéréome médian», 
en benämning, som jag finner vara mindre lämplig, emedan 
median kommer att få tvenne olika betydelser, i det att ordet 
dels hänför sig till de delar, som ligga i bladets mediam- eller 
symmetriplan såsom då han kallar det i ifrågavarande plan 
liggande kärlknippet för »le faisceau median», dels äfven kommer 
att användas för att beteckna bladets mellersta, midt emellan 
dess öfver- och undersida belägna parti, hvilket således, om man 
tänker sig bladet bildande en plan skifva, kommer att ligga 
i ett plan, som är vinkelrätt mot bladets symmetri- eller 
medianplan. 
Crepis Dioscoridis L. 
Fig. 41—46. 
Upsala botaniska trädgård hösten 1887. 
Blomkorgarne hos ifrågavarande art äro jemförelsevis 
små, mindre än hos någon af de föregående. Såsom vanligt 
