BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND. 19. AFD. III. N:0 3. då 
äro de omgifna af 2 slags holkblad, af hvilka de yttre äro 
små och syllika, de inre ha den inom slägtet vanliga, starkt 
utdraget lancettlika formen. Dessa senare undergå efter 
pollinationen en ganska betydlig tillväxt i tjocklek. Denna 
framträder uti holkbladets hela längd i det närmaste; endast 
dess spets förblir örtartad och böjes något utåt. Det öfriga, 
förtjockade partiet af bladet, som utgör den vida öfvervägande 
delen af detsamma, bildar en utåtvänd båge med stor kon- 
vexitet. Genom den djupa båge, som holkbladen bilda under 
största delen af sin längd, får blomkorgen vid fruktmognaden 
ett 1 det närmaste klotformigt utseende, då man bortser från 
dess öfre och smalare del, som bildas af det obetydliga parti 
uti holkbladens spetsar, hvilket ej visar någon tillväxt i 
tjocklek, och den öfversta delen af fröfjunstofsen, som helt 
obetydligt höjer sig öfver holkbladsspetsarne (fig. 41). Blom- 
korgens längd utgör under blomstadiet 15 mm., under frukt- 
stadiet i4 mm. (minskningen i längd beror på, att fröfjuns- 
tofsen endast helt litet höjer sig öfver holkbladsspetsarne, 
hvilket åter har sin grund deri, att skalfruktens spröt är 
mycket kort); dess största bredd under det förra stadiet är 5 
mm., under det senare 9 mm. Holkbladen ha en längd af 10 
mm. under blomstadiet, denna ökas sedermera helt obetydligt 
och är vid fruktmognaden endast 11 mm. 
Motsvarande mått för blomfästet äro ungefär 1 och 
2 mm. 
Snitt 1. "Tvärsnitt genom holkbladet på dess halfva höjd 
(blomstadium). Fig. 42. MNåsom detta visar, är holkbladets 
tvärgenomskärning af ungefär samma form som å motsvarande 
punkt hos de föregående arterna. Äfven dess byggnad är af 
ungefär enahanda beskaffenhet som hos dem. Dess mäktighet 
i medianplanet utgör 0,300 mm. I tangential riktning har 
det en utsträckning af 1,525 mm. ; 
Yttersidans epidermis (A) har samma utseende, som vi i 
allmänhet funnit den ega hos de föregående arterna; storleken 
hos dess celler är 1 medeltal 32 x 26 u; tjockleken hos dessas 
ytterväggar är större än vi förut varit vana att finna, den 
uppgår i allmänhet till 8,5 u; föröfrigt visar ytterväggens 
kutikularlager samma strimmiga utseende som hos C. rubra. 
Inner- och sidoväggarne äro deremot jemförelsevis tunna, 
tjockleken bos de förra belöper sig till 2,5 u, hos de senare 
till omkring 1,5 u. 
