2 ELIASSON, SEKUNDÄRA, ANATOMISKA FÖRÄNDRINGAR. 
intill C-partiet, nemligen å det snitt, som är taget genom 
bladets halfva höjd. Men i dettas basdel ligga de omslutna 
af D, så att här skulle således hypodermet bestå ej blott af 
B och C, utan äfven af en del af D. Deremot skulle en annan 
del af sistnämnda väfnad ej räknas till hypodermet. För att 
en väfnad skall kunna benämnas »hypoderm»>, fordras väl först 
och främst, att den skall gränsa omedelbart till epidermis och 
ej såsom bastbandet här vara skild från hudväfnaden genom 
en väfnad af helt annat slag. För öfrigt torde benämningen 
hypoderm i de festa fall användas 1 samma betydelse som 
»vattenväfnad»! Vidare säger DANIEL, att de laterala kärl- 
knippena sakna stereom. Men totalt beröfvade sådant äro de 
verkligen icke, ty på halfva bladhöjden äro de, särskildt hos 
C. Dioscoridis, å sin hadromsida försedda med ganska starka 
bastbeläggningar. 
Crepis pulchra L. 
Fig. 53—56. 
Upsala botaniska trädgård d. 24 aug. 1891. 
Korgarne hos ifrågavarande art äro af medelstorlek, något 
större än hos de båda närmast föregående arterna. Deras 
längd är under blomstadiet 18 mm., under fruktstadiet 15 
mm.; deras bredd är respektive 4 och 6 mm. De inre holk- 
bladen, som det uteslutande är fråga om, tilltaga efter blom- 
ningen starkt i tjocklek. På deras ryggsida utbildar sig en 
hög och till färgen gulaktig ås, som har sin största mäktighet 
vid holkbladets bas och sedermera förtunnas allt jemt mot 
dettas spets, som den i det närmaste uppnår. Holkbladets 
längd utgör på blomstadiet 11 mm., på fruktstadiet 14 mm. 
Blomfästets höjd under de båda stadierna är ungefär 1 mm. 
Smitt 1. Tvärsnitt genom holkbladets halfva höjd (blom- 
stadium). Fig 53. 
Afståndet mellan snittets yttre och inre sida i median- 
planet d. v. s. holkbladets tjocklek utgör 0,290 mm. Utsträck- 
ningen i tangential riktning eller holkbladets bredd uppgår 
tll 13 15 mm 
! Så uppfattas hypodermet i de flesta fall af PFITZER (29) och ÅRESCHOUG 
(2 p. 17) bland andra. 
