BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 19. AFD. III. N:0 3. 91 
I sin nedre del har bladet i det närmaste samma mäktig- 
het under såväl frukt- som blomstadium. Denna uppgår å 
härvarande snitt till 0,460 mm. i radial riktning. Bladets 
bredd är nu 4,2880 mm. Cellerna hos A ha en volym af 
31x34 u och väggar med en tjocklek af 7, 3 och 1,5 u. 
B består liksom på föregående snitt af tjockväggiga celler, 
som innehålla klorofyll 1 ännu mindre mängd än å detta. 
Deras storlek är 31x36 wu; tjockleken hos väggen uppgår till 
4,5 u. I bladets mediana del uppträda de uti 5 lager med en 
sammanlagd mäktighet af 155 u. 
För C-partiet gäller detsamma, som vid beskrifningen at 
föregående snitt yttrades om ifrågavarande väfnad. Cell- 
lagrens antal är såsom der 3. Partiets mäktighet, dess 
cellers storlek och väggtjocklek ungefär desamma som der. 
D är bladets mäktigaste väfnad och uppträder i närheten 
af medianplanet 6 cell-lager stark och med en mäktighet af 
170 u. Dess celler äro af ungefär samma storlek som förut 
(28x36 u), men försedda med något fastare väggar. 'Tjockast 
äro dessa i väfnadens yttre cell-lager (2,5 wu), något tunnare 
(1,5 w) hos de celler, som bilda de inre lagren. Klorofyll före- 
kommer i en ej obetydlig mängd. 
E:s celler visa i denna bladregion och under detta ut- 
vecklingsstadium ett förhållande, som hos ifrågavarande väf- 
nad ej förekommer hos någon af de föregående arterna. De 
sakna nemligen den likhet med bastceller, som de haft hos 
dessa, bibehålla i stället det utseende af typiska epidermis- 
celler, som de ha i bladets högre upp belägna regioner, och 
äro försedda med tjocka ytterväggar samt tunna inner- och 
sidoväggar (7, 2, och 1 u). Dessa äro icke förvedade, något 
som ej varit händelsen hos föregående arter. Orsaken till 
detta afvikande utseende hos insidans epidermis ligger utan 
tvifvel deruti, att något bastband ej uppträder på dess utsida. 
Storleken hos E:s celler är 16 Xx18 u. 
Baststrängen på utsidan af det mediana kärlknippet för- 
håller sig på samma sätt som på föregående snitt, utom 
derutinnan, att dess cellväggar äro något tunnare (5,75 uw). 
Äfven här är en del laterala kärlknippen försedd med en 
dylik yttre bastbeläggning, hvilken dock såsom å föregående 
snitt är mindre kraftig än hos det mediana kärlknippet. 
En undersökning af bladbyggnaden på ett större antal 
höjdregioner gifver det resultat, att af alla bladets väfnads- 
