98 ELIASSON, SEKUNDÄRA, ANATOMISKA FÖRÄNDRINGAR. 
af grundväfnaden, som ligger utanför de yttre kärlsträngarne, 
komma 7 cell-lager med en mäktighet af 405 u. Dessa ut- 
göra bladets B-parti. Den del af densamma, som utfyller 
rummet mellan de båda kärlsträngsraderna och som skulle 
motsvara C-partiet hos öfriga arter, har en mäktighet af 
650 u och utgöres af 11 cell-lager. Den del, som ligger innan- 
för de båda kärlsträngsraderna och hvilken har samma läge 
som D-partiets mediana del hos de andra arterna, består blott 
af omkring 4 cell-lager och har en mäktighet af omkring 185 u. 
Detta liksom motsvarande snitt hos fertalet af de 
föregående arterna karakteriseras genom uppträdandet af 
ett halfmånformigt bastband straxt utanför insidans epi- 
dermis. Detta har härstädes en kraftig utbildning, som, 
med undantag af OC. alpina, är starkare än hos någon af de 
föregående arterna. Bandets mäktighet uppgår till 210 u, 
som fördelas på 14 cell-lager. Dess celler ha en storlek 
af 15x13 u, väggar med en tjocklek, som kan uppgå till 
10 u, och den för typiska bastceller karakteristiska kantiga 
formen. Cellväggarne äro starkt förvedade. Detta är äfven- 
ledes fallet med E:s celler, hvilka uppträda som fullt ty- 
piska bastceller ej blott uti den del af väfnaden, som ligger 
i nivå med bastbandet, utan äfven 1 de partier af densamma, 
som ha sin plats närmare bladkanten än bastbandet har. Dess 
allra yttersta partier bestå deremot af celler med ett utseende, 
som mera erinrar om det för epidermisceller typiska med 
tunna sido- och innerväggar. I dess mediana partier, hvilkas 
celler visa bastkarakter, få cellväggarne en mera likformig 
tjocklek (5,75, 2,5 och 4,5 u). 
Äfven uti bladets nedre del äro kärlsträngarne och i all 
synnerhet den mediana kärlsträngen försedda med starka 
bastbeläggningar. Hos denna har den yttre baststrängen en 
mäktighet af 235 u 1 radial riktning och består i samma 
riktning af 11 cell-lager. Den inre är såsom förut mindre 
kraftig, blott 92 u mäktig, och består af 5 cell-lager. Cellerna 
hos den förstnämnda äro något större (21x19 w) än hos den 
senare, der de ha en storlek af 18x17 u. Cellväggarnes 
tjocklek är betydlig hos båda strängarne; den belöper sig ända 
tillslag 
Undersöker man, huru det förhåller sig med bladets 
byggnad på ett större antal punkter, som äro belägna på 
olika höjd, och härvid särskildt riktar sin uppmärksamhet på 
