104 ELIASSON, SEKUNDÄRA, ANATOMISKA FÖRÄNDRINGAR. 
kant. Men som den förra delen af C här har en starkare 
utveckling än på 2, så blir följden den, att bastbandet får sitt 
läge närmare bladets kant än hvad förhållandet var på blom- 
stadiet. Bandets mäktighet uppgår till 78 u uti 7 lager af 
celler, hvilka senare ha en storlek af 11x11 u och en vägg 
af 5,75 u:s tjocklek. 
"B-partiet har en obetydlig utsträckning, inklämdt som det 
är mellan det nyss omnämda bastbandet och epidermis, som 
bekläder bladets utsida. Dess mäktighet torde knappast uppgå 
till mer än 2:ne cell-lager. 
D-partiet har att uppvisa ett egendomligt förhållande, 
som framträder ej blott derutinnan, att dess celler helt och 
hållet sakna klorofyll, utan äfven och företrädesvis derigenom, 
att väggarne hos dem äro kollenkymatiskt förtjockade. 
Der dessa äro som mäktigast, ha de en tjocklek af 5,75 u. 
Partiet har en maximal mäktighet af 185 u på 10 cell-lager. 
Dess cellers storlek utgör i medeltal 18x15 u. Af ett dorsi- 
ventralt längdsnitt genom bladets nedre del framgår, att den 
nu framställda förändringen mom D-partiet tager sin början 
först långt ned uti bladet och äfvenledes är ganska plötslig. 
Äfven E är utmärkt genom ett egendomligt förhållande. 
De eeller, som bilda väfnadens mediana del, ha ett kollen- 
kymatiskt utseende liksom cellerna hos det utanför liggande 
D-partiet. Cell-väggarne inom denna del af väfnaden äro 
oförvedade och innerväggens tjocklek är lika stor som ytter- 
väggens eller 4,5 u. MNidoväggarne äro tunna. På sidorna om 
detta mediana parti få väfnadens celler ett helt annat utseende. 
Deras väggar förvedas. Utaf dem uppträder ytterväggen 
med en betydlig tjocklek (7 u), under det att de båda andra 
slagen väggar förblifva tunna, i det deras tjocklek ej uppgår 
fl mera än 1,5 u. 
Holkbladen hos ifrågavarande art skilja sig från sdbvöf- 
riga arternas genom det förhållandet, att förvedade väfnads- 
partier finnas på en ovanligt högt belägen region. Redan å 
ett snitt, som är taget på ett afstånd af ungefär I mm. från 
bladspetsen, ha de yttersta cell-lagren i C-partiets mediana 
del tydligt förvedade cellväggar. Inom den del af bladet, 
som representeras af ifrågavarande snitt, har C en obetydlig 
utbredning, men denna ökas nedåt till ganska hastigt i såväl 
radial som tangential riktning. Samtidigt härmed utbreder 
sig äfven förvedningen hos dess celler, så att på det 4:de 
