114 ELIASSON, SEKUNDÄRA, ANATOMISKA FÖRÄNDRINGAR. 
hållandet under blomstadiet. Vid fruktmognaden har för- 
hällandet mellan bladets tjocklek uti de ifrågavarande höjd- 
regionerna ändrats något derigenom, att relativt taget den 
efter blomningen inträdda förändringen uti tjocklek är större 
åa holkbladets halfva höjd än 1 dess basdel. C. rubra och H. 
eretica tyckas bilda ett undantag, hos dem tillväxer holk- 
bladet uti tjocklek med ungefär samma styrka uti de båda 
ofvannämda höjdregionerna. 
Tillväxten uti tjocklek å motsvarande punkt är ganska 
olika hos olika arter. Så t. ex. är hos C. alpima holkbladet å 
sin halfya höjd vid fruktmognaden tre gånger så tjockt som 
vid blomningen; hos OC. foetida förhålla sig motsvarande 
dimensioner som 2,3::1, hos: OC. aspera, C. pulchra, T: hirta 
och H. cretica ungefär som 2: 1, hos de öfriga är förhållandet 
ungefär som 1,5 :1. Uti bladets basaldel ökas tjockleken såsom 
förut anmärkts i mindre grad än å dess halfva höjd. Hos 
C. alpina och H. cretica, hvilkas holkblad uti sin nedre del 
ha en kraftigare tillväxt uti tjocklek än de öfriga arternas, 
förhåller sig tjockleken under blom- och fruktstadiet som 
1:2; hos C. foetida, C. rubra, C. pulchra är motsvarande för- 
hållande ungeför som 1:1,5; hos C. Dioscoridis, C. aspera, P. 
pauciflora och T. hirta är holkbladets tillväxt uti tjocklek i 
sin' nedre del efter blomningen så godt som ingen. De yttre 
holkbladen hos T. barbata visa den egendomligheten, att deras 
tillväxt uti tjocklek försiggår med större styrka unti deras 
bas än å deras halfva höjd. Å den förra punkten förhåller 
sig bladets tjocklek å dess blom- och fruktstadium som 1: ky 
å halfva bladhöjden deremot som 1:1,3. 
Uti holkbladets bredd vexla äfvenledes förhållandena 
under dess båda utvecklingsstadier, men det tyckes dock 
vara en stående regel, att förändringarne härutinnan ej 
gå så långt som vexlingarne i dess tjocklek. Ett gemen- 
samt drag är, att holkbladets bredd uti dess basaldel och å 
dess halfva höjd stå i ett helt annat förhållande till hvar- 
andra än hvad dess tjocklek gör å dessa båda punkter. I 
allmänhet har väl bladet en större bredd uti sin basdel än å 
sin halfva höjd, men stundom kan dock förhållandet vara 
omvändt. Ty bladets bredd är i högsta grad beroende af bredden 
på dess vingkant. Denna kan vara mycket olika bred hos olika 
blad och äfvenledes sträcka sig längre nedåt hos en del blad 
än hos andra. Följden häraf blir den, att det är förenadt 
