116 ELIASSON, SEKUNDÄRA, ANATOMISKA FÖRÄNDRINGAR. 
sträckt lumen. Deras genomskärning är dock vanl. störst i 
radial riktning, hvilket såsom fera gånger förut påpekats 
beror på den större tjockleken hos deras ytter- och innerväggar 
i förhållande till sidoväggarnes. Under fruktstadiet deremot 
hafva A:s celler på bladets halfva höjd en mera framträdande 
tangential sträckning, som är särdeles stark hos H. cretica, 
T. hirta och T. barbata (inre holkblad). Hos T. barbata's 
yttre holkblad äro cellerna å snittet genom bladets basdel 
under fruktstadiet starkt utdragna i tangential riktning, å 
de öfriga snitten deremot icke eller blott helt obetydligt. 
Orsaken till den starka afplattningen i tangential riktning hos 
A-partiets celler på det förstnämda snittet torde helt visst 
bero på den starka volymtillväxten hos bladets innanför epi- 
dermis liggande väfnader, som härigenom öfva ett så starkt 
tryck på hudväfnadens celler, att dessa utdragas i tangential 
riktning. Att orsaken är denna, blir så mycket mera sanno- 
likt, som ingen förökning uti antalet af A:s celler egt rum, 
ty detta är i bladets basdel under såväl blom- som frukt- 
stadium vid pass 40. Likadan torde orsaken vara till den 
stora sträckning i tangential riktning, som cellerna hos A 
visa hos en del andra arter, såväl under blomstadiet i holk- 
bladets nedre del som äfvenledes och företrädesvis under frukt- 
stadiet, under detta i såväl holkbladets basdel som å dess 
halfva höjd. Och hvad som bör tala till förmån för detta 
antagande, är den omständigheten, att just de arter, hvilkas 
bolkblad å sistnämda punkt visa den största tillväxten i 
tjocklek, äfvenledes äro de, som å samma punkt hafva A:s 
celler starkare utdragna i tangential riktning (i förhållande 
till den radiala) än de andra arterna. Men ingen regel utan 
undantag. Hos OC. foetida, hvars holkblad likaledes och isynner- 
het på bladets halfva höjd hafva att uppvisa en ganska be- 
tydlig tillväxt uti tjocklek, hafva A:s celler under fruktsta- 
diet sin största genomskärning 1 radial riktning, som är mer 
än dubbelt så stor som vid blomningen; den tangentiala 
genomskärningen har äfvenledes ökats, men dock ej så starkt 
som den radiala. Någon förökning af väfnadens celler har 
ej egt rum, ty antalet af A:s celler uti bladets ena hälft är 
detsamma (omkr. 70)! under såväl blom- som fruktstadium. 
Och förhållandet mellan bladets bredd under dess båda ut- 
! Detta i bladets basdel. 
