132 ELIASSON, SEKUNDÄRA, ANATOMISKA FÖRÄNDRINGAR. 
(10 p. 73—75). Så långt som derstädes går det dock aldrig 
hos de af mig undersökta Cichoriaceernas holkblad, ty hos 
dem förblir dock alltid den väfnad, som innehåller den största 
klorofyllmängden, förlagd till bladets insida. 
Till denna är nu 1 allmänhet bladets klorofyllparenkym 
förlagdt. Endast uti de yttre holkbladen hos T. barbata, 
hvilka med afseende på sin form mera påminna om ett radialt 
än om ett dorsiventialt organ, har den klorofyllhaltiga väfna- 
den en större mäktighet äfven på bladets utsida. Artens 
yttre holkblad äro märkvärdiga äfven derigenom, att på frukt- 
stadiet blir den klorofyllhaltiga väfnaden uti deras nedre del 
helt och hållet undanträngd från bladets mediana del och får 
ett högst obetydligt utrymme uti bladkanten sig tilldeladt. 
Samma förhållande utmärker de inre holkbladen kos H. eretica. 
Mäktigheten af D-partiet liksom af bladets öfriga väfnader 
är något olika hos olika arter och äfven hos samma art af olika 
storlek å skilda bladhöjder och under olika utvecklingsstadier. 
Sällan är den så stor, att D-partiet bildar ungefär halfva 
massan af bladet. Detta är fallet hos C. rubra uti bladets 
bas under såväl blom- som fruktstadium. En lika stor mäktig- 
het har det under fruktstadiet hos T. hirta på såväl bladets 
halfva höjd som i dess basdel. Under blomstadiet är dess 
mäktighet hos denna art !', af bladets. Det vanliga för- 
hållandet är att D-partiet utgör ungefär 1/,—!/, af blad- 
massan och detta förhållande ändras vanligtvis ej mycket 
under bladets utveckling efter blomningen. Hos H. cretica 
utgör det under blomstadiet blott !/; af bladets massa; 
vid fruktmognaden har dess mäktighet blifvit ännu mindre 
och utgör nu på halfva bladhöjden 1!/,,, 1 bladets bas 
1/7 af dettas hela massa. I de inre holkbladen hos T. barbata 
bildar det å halfva bladhöjden under blomstadiet 1/, af blad- 
massan, under fruktstadiet deremot endast !/, af denna, hvilket 
beror på den starka utveckling, som C-partiet härstädes under- 
gått efter blomningen. I bladets bas är proportionen mellan 
D:s mäktighet ungefär densamma under både blom- och frukt- 
stadium. Detsamma är fallet hos artens yttre holkblad å 
deras halfva höjd. I deras bas råder deremot en stor olikhet 
med afseende på D-partiets mäktighet vid olika tidpunkter 
af bladets utveckling. Från att vid blomningen ha utgjort !/; 
af bladets massa utgör partiets mäktighet vid fruktmognaden 
blott !/,, af hela bladets. 
