BIHANG TILL K. SV: VET.-AKAD. HANDL. BAND. 19. AFD. III. N:0 3. 155 
som denna holkbladens böjning försiggår. Hos OC. foetida 
och C. aspera, der det yttre bastbandet har sin plats nära 
bladets insida, äro B-partiets celler starkt sträckta i dorsi- 
ventral riktning och motverka genom sin kontraktion, hvilken 
bör försiggå med sin största styrka 1 riktningen inifrån utåt, 
det yttre bastbandets, hvars sammandragning på grund af dess 
cellers öfvervägande utsträckning i bladets längdriktning äfven 
bör, åtminstone absolut, försiggå starkast i just samma rikt- 
ning, och som på grund af väfnadens inåtvända läge skulle 
kunna ha till följd en inåtböjning af bladet. 
Starkaste inflytandet på holkbladens utåtböjning vid frö- 
spridningen har nog blomfästet. En intorkning af dess väf- 
nader och en kontraktion af dessas celler, isynnerhet af dem, 
som bilda fästets yttre hälft och som äro utdragna i radial 
riktning, måste hafva den verkan på de å fästets kant sittande 
holkbladen, att dessa dragas utåt och nedåt. Vid minskningen 
uti vattentillförseln skulle äfvenledes den starkt positiva 
spänningen hos den ofvan omtalade lakunösa väfnaden, som i 
nedersta delen af blomfästet bildar dess inre hälft, upphöra. 
Detta kunde äfven ha till följd en utåtgående rörelse hos 
holkbladen. 
Åtskilliga andra spörjsmål än de nu afhandlade skulle 
kunna uppställas till besvarande. Man skulle ju kunna fråga, 
hur det kommer sig, att holkbladens utbildning försiggår på 
olika sätt hos olika arter, hvarför t. ex. den yttre bastväfna- 
den hos en art uppträder såsom ett enda sammanhängande 
band, hos en annan deremot såsom tvenne större partier, hos 
en tredje under formen af flera smärre strängar, hos en fjerde 
alldeles icke kommer till utbildning o. s. v. Men att besvara 
dylika frågor fordrar en så djup inblick i växtens lif och en 
så noggrann kännedom om alla de faktorer, som kunna in- 
verka bestämmande på dennas byggnad, att detta ej kan ske 
på vetenskapens nuvarande ståndpunkt. Och ej ens en full- 
ständig kännedom om dessa, så som de nu för tiden kunna yttra 
sig, vore tillräcklig. Det fordras äfven en noggrann sådan om 
byggnaden hos hvarje särskild arts stamfäder och om de 
förhållanden, hvarunder dessa lefvat under förflutna geologi- 
ska perioder för att en fullt nöjaktig förklaring öfver de olik- 
heter, som visa sig uti holkbladen hos olika arter, skulle 
kunna lemnas. Ty en god del af dem har nog sin grund 
uti ärftligheten. 
