6 SEGERSTEDT, BUSKARTADE STAMMARS SKYDDSVÄFNADER. 
Beträffande korkens förändringar till följd af tjockleks- 
tillväxten har M. KOoEPPEN! påvisat, att de tangentiala kork- 
membranernas sträckning ej har till följd, att de aftaga i 
tjocklek, hvaraf kan dragas den slutsatsen att de tillväxa. I 
åtskilliga fall har författaren till och med iakttagit en ök- 
ning af korkmembranerna oaktadt deras tangentiala sträck- 
ning. Denna förmåga af tillväxt, som betingas af lefvande 
protoplasmainnehåll, förefinnes hos korkcellerna under längre 
eller kortare tid efter deras utbildning. Deremot anser för- 
fattaren den färdiga korken sakna förmåga att bilda radiala 
väggar, hvilka endast kunna utbildas i fellogenet. 
Den särskilda korkcellens anatomi har Von HöHNEL utför- 
ligt behandlat i det förträffliga arbetet »Ueber Kork und wver- 
korkte Gewebe iberhaupt».?> I samma arbete har han påvi- 
sat förekomsten hos en del växter af icke förkorkade celler 
och cellager, felloid, i peridermmanteln. Felloid och kork sam- 
manfattas under namnet fellem. Af felloidväfnad beskrifver 
författaren två slag, nämligen: 
1:o. >» Massen- oder Ersatsphelloide», som hafva till upp- 
gift att understödja korken 1 dess skyddsfunktion, sämt 
2:0. »Trennungsphelloide», hvilkas uppgift är att förmedla 
korklamellernas regelbundna afskiljande. 
Senare har J. E. Weiss? undersökt en del ettåriga växter 
med afseende på skyddsväfnaderna och funnit, att kork ej sällan 
bildas på deras nedre stamdelar, såsom hos Lythrum Salicaria, 
Cuphea, Oenothera, Epilobium-arter, Centradenia, Hypericaceer, 
en del RKosaceer. Hos alla dessa förekomma felloidskikt i 
mer eller mindre regelbunden omvexling med de förkorkade 
cellerna. 
Under sitt tidigaste ntvecklingsstadium skilja sig kork- 
cellerna enligt Weiss 1 intet afseende från endodermisceller. 
Den primära barkens uppgift såsom skyddande väfnad har 
först i senare tider blifvit uppmärksammad. Enligt KOoEPPEN!? 
skyddar densamma mot vattenafdunstning från veden och deraf 
följande temperaturnedsättning, samt mot vinterköldens in- 
trängande och är härigenom af stor betydelse. 
! M. KOEPPEN: Ueber das Verhalten der Rinde unserer Laubbäume wäh- 
rend der Thätigkeit des Verdickungsringes. (Nova Acta der k. Leop.-Carol. 
deutsch. Akademie d. Naturf., Bd. LIII, N:o 5, Halle 1859), 
2 Sitzungsb. der Wienerakad., I Abth.. 1877. sid. 607. 
3 JAR: WEISS: Anf: st: 
t M. KOEPPEN: Anf. st., sid. 446. 
